o
VIRON PASTORIT AREENALLA
Hyvät katsojat olemme ohjelmassa Viron pastorit areenalla.
Haluan rohkaista sinua yhdellä ajatuksella Raamatusta (Fil 2:13).
"Jumala on se, joka teissä vaikuttaa sekä tahtomisen että tekemisen,
että hänen hyvä tahtonsa tapahtuisi."
Mietin tätä kerran rukoillessani. Koin, kuinka Jumala puhui minulle:
Teen työtä sydämessäsi voittaakseni sydämesi,
jotta sinä voisit tahtoa.
Kuinka paljon elämässämme on pakkoa. Aina vaan täytyy tehdä.
Tahdommepa tai emme täytämme vaan velvollisuutemme.
Jumala haluaa, että tahtoisimme.
Jumala ei halua panna uutta kuormaa meille.
Meidän ei täydy jostain itse löytää tahtomista.
Jumala tulee lähelle rakastaen ja välittäen sinusta,
jotta sinussa voisi syttyä into ja halu elää Hänen kanssaan.
Vieraanani on tänään pastori Alari Allikas.
Aiheenamme on jälleen miehet.
Luen aluksi yhden Raamatun paikan, joka on minua koskettanut.
Malakian 3. luvusta jakeesta 23 eteenpäin:
"Katso, minä lähetän teille profeetta Elian,
ennenkuin tulee Herran päivä, se suuri ja peljättävä.
Ja hän on kääntävä jälleen isien sydämet lasten puoleen
ja lasten sydämet heidän isiensä puoleen,
etten minä tulisi ja löisi maata, vihkisi sitä tuhon omaksi."
Lukiessani tätä läksin muistoissani menneeseen.
Mietin, millaisia isät olivat, kun olin pieni.
En muista nähneeni isiä lastenvaunujen kanssa.
En nähnyt lapsena isiä touhuamassa lastensa kanssa.
Kun neuvostoaika päättyi avautuivat ovet länteen.
Meille tuli elokuvia lännestä.
Niissä isät halasivat tyttäriään, puhuivat hellästi ja huolehtivasti.
Minusta se oli kuin toiselta planeetalta.
Se hämmästytti minua. Nuorena miehenä kaipasin sitä samaa.
Mietin omaa isääni. Välitin hänestä.
Nyt hän on jo iankaikkisuudessa.
En muista isän touhunneen kanssani.
Omalla tavallaan hän rakasti minua.
Hän kävi töissä ja toi rahaa kotiin.
En muista yhtään kertaa, että isä olisi sanonut äidille: Rakastan sinua.
Kun nuori ihminen kasvaa tällaisessa perheessä,
hän ei osaa välittää rakkautta ja ilmaista tunteitaan.
Kun näin niistä elokuvista, kuinka isät käyttäytyivät,
tajusin, että juuri sitä haluan.
Huomaan Jumalan tehneen työtä minussa.
Jumala sanoo kääntävänsä vanhempien sydämet (viron käännös).
Muissa käännöksissä sanotaan, että hän kääntää isien sydämet.
En halua tällä ketään kuormittaa.
Yhteiskunta asettaa paljon odotuksia ja paineita miehille.
Tässä sanotaan käännän isien sydämet lasten puoleen
ennen kuin käännän lasten sydämet isien puoleen.
Miten sinä ymmärrät Jumalan kääntävän isien sydämet?
Kääntääkö hän voimalla ja väkisin vai kuinka Jumala sen tekee?
Miten kääntyvät isien sydämet lasten puoleen?
Sinun puheesi ajalla tuli mieleen Hando Runnelin runo:
En ole isää nähnytkään. Hän oli aina töissä.
Se kuvaa hyvin tilannetta. Mietin omaa isääni.
Mieleeni tulivat ne kerrat, jolloin olin isän kanssa yhdessä.
Kerran olin syönyt puolipurkkia C-vitamiinia ja kärsin seurauksista.
Isä vei minut kävelylle.
Iltahämärässä kiipesimme näkötorniin. Se oli hienoa.
Isällä oli paljon työtä. Hän oli opettaja.
En muista isän jä äidin osoittaneen toisilleen hellyyttä.
Muistan, että heillä oli paljon erimielisyyksiä.
Se on minun taustani.
Miten Jumala nyt meidän luo tulee kovalla kädellä vaiko pehmeästi?
Se on hyvä kysymys. Olisimme Nobelin palkintoehdokkaita,
jos tietäsimme vastauksen.
Uskon prosessin käyvän sisältä ulospäin.
Kun sydämessämme löydämme yhteyden Taivaan Isäämme,
se alkaa muuttamaan meidän sisintämme.
Jokainen mies ja isä voi löytää tämän yhteyden.
Se ei tarkoita uskonnolisia rituaaleja.
Jumala näkee aidon kaipauksen.
Hän on tehnyt meille tien.
Jeesus avasi tien ja meillä on mahdollisuus yhteyteen Isän kanssa.
Yhteydestä alkaa kaikki.
Mietin omaa isääni. Hän ja toiset isät kasvoivat sodan aikana.
Osat olivat itse sodassa. Isäni kasvoi ilman isää.
Ymmärrän, ettei hänellä ollut annettavaa. Hän ei osannut.
Näen kuinka sukupolvet ovat kasvaneet ilman läsnäolevaa isää.
Sota tai työ on vienyt isät pois kotoa.
Tänään laivalla matkustaessamme totesimme,
että suurin osa kanssamatkustajista olivat miehiä.
Päivi kiinnitti meidän huomiomme virolaisiin miehiin,
jotka olivat menossa Suomeen töihin yhdeksi tai useammaksi viikoksi.
Jälleen on kasvamassa sukupolvi lapsia, jotka eivät tunne isäänsä.
Isä on se, joka tuo rahaa ja tulee kahden viikon päästä kotiin.
Se on surullista.
En halua pilkata tai loukata miehiä, jotka näin on tehnyt.
Heillä on taloudellinen vastuu ja he haluavat kantaa vastuuta.
Silti maassamme lapset ovat jäämässä yksin.
Minusta se runo on profeetallinen: En ole isää nähnytkään..
Näimme mainoksen, joka kuvaa samaa tilannetta:
Isä, missä sinä olet?
Isää ei ole nähtykään. Minusta, se on tosi traagista.
Kun ajattelen sitä, mitä luit Malakian kirjasta:
Minä lähetän teille profeettan
ja olen kääntävä jälleen isien sydämet.
Tarvitaan jälleen profeetallista sanaa.
Yhteiskunnassa tarvitaan profeetallinen ääni,
joka herättää poliitikot ja valtionvirkamiehet.
Missä isät ovat ja kuinka se kääntyminen tapahtuu?
Yhtäältä etsimme sydämessämme henkilökohtaista yhteyttä Jumalaan.
Voimme aloittaa jostain. Voi olla meillä on kehno isäkuva.
Kun saamme yhteyden Taivaalliseen Isäämme, alkaa isäkuvamme eheytyä.
Voi olla löydämme isähahmoja kirjallisuudesta tai elävästä elämästä,
jotka ovat meille esikuvaksi.
Toisaalta kansa kaipaa yhtä ääntä, joka kysyy, kuka toisi isät takaisin.
Jotta isien sydämet kääntyisivät lasten puoleen, tarvitaan yhtä liikkumista.
Tarvitaan käytännön ratkaisuja, kun työpaikat on ulkomailla.
Mitä pitäisi tehdä? Tarvitaan yhteistä keskustelua
ja pohtimista, miten perheet tulisivat toimeen.
Seurakunnassemme on myös perheitä, joissa on sama tilanne.
Heille ei voi sanoa, etteivät menisi ulkomaille töihin.
He voisivat joutua talouskriisiin.
Samalla näemme, että se hävittää perheitä.
Lähiajalla olen toistuvasti tavannut perheitä, jotka ovat kriisissä
tai jopa eronneet.
Onko syynä työ ulkomailla ja erillään olo?
Kyllä varmasti niin on. Yksi Jumalan palvelija on sanonut:
Kun kommunikointi lakkaa, elämä lakkaa.
Suhteissa on paineita.
En halua puhua harkitsematta otetuista lainoista ja muista syistä.
Uskon, että Jumalalla on ratkaisu,
kun olemme pakotettuja jättämään perheemme viikoiksi.
Haluan rohkaista miehiä. Sinun ei tarvitse taipua siihen,
että näin on ja jääkin näin. Kannattaa etsiä ratkaisuja.
Se ei ole välttämättä helppoa.
Jos meillä on lainoja, meidän täytyy niistä selviytyä.
Uskon, että Jumalalla on tie.
Haluan liikkua taloudesta takaisin teemaamme.
Hän sanoi kääntävänsä isien sydämet.
Uskon, että se on avain.
Ei niinkään taloudelliset ratkaisut tai työpaikkojen luominen Viroon.
Hän sanoo kääntävänsä sydämet.
Uskon, että kun sydän on kääntynyt on myös tahto ja voima liikkumiseen.
Olen miettinyt, kuinka Jumala sydämet kääntää.
Tekeekö hän sen väkivaltaisesti ja käskien?
Kääntyminen tuo mieleen parannuksen teon.
Tajuan silloin, että teen jotain väärin
ja nyt alan tekemään asioita oikein.
Kun Jumala kääntää, meidän tarvitsee olla käännettävissä.
Meidän on oltava pehmeitä, valmiita kääntymään.
Kääntää niin, että meidän sydämet kääntyvät lasten puoleen.
Koska meillä miehillä ei ole ollut isiä, olemme kriisissä.
Taivaan Isä haluaa täyttää meidät rakkaudellaan ja huolenpidollaan.
jotta sydämemme kääntyisivät Hänen puoleensa.
Kun sydämemme kääntyvät Hänen puoleensa,
silloin sydämemme kääntyvät myös läheistemme puoleen.
Se tapahtuu automaattisesti, sitä ei tarvitse aikaansaada.
Kun annan Hänen rakastaa minua ja puhua minulle hyvää,
silloin sydämeni aukeaa.
Uskon myös niin.
Vaikka monesti puhutaan, että talous pakottaa ulkomaille työhön,
en usko, että syy siihen on vain taloudellinen.
Miehellä on perheessä papin tehtävä.
Hän huolehtii perheestään myös moraalisesti ja hengellisesti.
Kun sydän herää... Tunnen miehiä, jotka ovat sanoneet:
En lähde ulkomaille töihin. En jätä perhettäni viikoiksi.
Rukoilen tilanteen puolesta.
Sillä on hinta. Ehkä matalampi palkka.
On ihmisiä, jotka ovat löytäneet taloudellisestikin hyvän ratkaisun.
Kääntymisellä on hintansa, mutta olemme nähneet sen toimivan.
Voi olla, että ratkaisuja välillä tehdään liiemmin harkitsematta.
En tällä nyt halua ketään loukata.
Ratkaisun tekeminen vaatii rohkeutta.
Näin yhden elokuvan, jossa perheen isälle tehtiin houkutteleva tarjous.
Hän päätti olla lähtemättä.
Tarjousta tehtiin aina vaan houkuttelevammaksi,
kunnes hän lopulta suostui, koska tarjous oli niin hyvä.
Kun sydämessämme on perheemme, lapsemme...
Se onkin se, mitä meillä on vaikka meiltä muu vietäisiin.
Palaan vielä kerran siihen, kuinka Jumala voi kääntää sydamemme?
Miten Jumala sen tekee?
Tuleeko Hän väellä ja voimalla vai jollain muulla tapaa,
jotta miehen sydän voisi kääntyä jälleen lasten puoleen?
Silloin lasten sydämet voivat kääntyä isien puoleen.
Kun kohtaamme Jumalan todellisuuden
ja ymmärrämme yhteyden Häneen suhteena,
emme pidä sitä vaan juttuna tai filosofiana.
Se on todellinen yhteys, jossa koemme saavamme energiaa ja voimaa.
Uskovina tiedämme, mitä sellainen yhteys on meille antanut.
Se on kuin sähkövirta kytkettäisiin.
Raamattussa sanotaan, että kun lamppu on sytytetty,
sitä ei panna vuoteen alle vaan paikkaan,
josta kaikki sen näkevät.
Valon leviäminen on lähes automaattinen.
Mietin ihmisiä, jotka on ulkomailla töissä.
Itse olen myös ollut töissä ulkomailla erossa rakkaasta puolisostani.
Se ei ole helppoa. Tämän päivän tekniikan avulla etäisyys
ei ole niin suureksi esteeksi, kun sydän on kääntynyt.
On olemassa skype ja internetti, jotka lyhentävät etäisyyttä.
Kaikki alkaa sydämestä. Toisena tulee sitten fyysinen etäisyys.
Kakki alkaa sydämestä, kun sydän on Jumalalle avattu.
Isälle, joka välittää ja tuo läpimurron sydämeen.
Olen itse sitä kokenut. Elämässä on aikoja,
jolloin suhde perheenjäseniin etääntyy.
Tunnen, kuinka silloin herään. Mitä on tapahtumassa?
Nämähän ovat kaikkein läheisimpäni.
Ihmiset, joiden kanssa lähden läpi kaikesta.
Miksi en pitäisi huolta? Miksen en puhuisi hänen kanssaan?
Näin minä näen.
Olen lukenut Raamatusta kohdan, jossa Jeesus puhuu kääntymisestä.
Se on Matteuksen 13 luvussa jotenkin näin
Jotta he kääntyisivät, jotta voisin heidät parantaa.
Vielä korostan sanaa kääntyminen.
Monesti se sana herättää uskovissa ajatuksia.
Joskus meillä on suhtautuminen,
joka ei jätä tilaa Jumalan huolenpidolle.
Olemme käskyn alla. Minun pitää kääntyä.
Keskitymme heikkouksiimme ja vikoihimme.
Miehinä meidät on kutsuttu olemaan esikuvia ja johtajina.
Tunnemme vastuuta ja painetta elämässämme.
Ei olekaan tilaa puhua heikkouksistamme.
Myös seurakunnissa meitä kohtaan on odotuksia.
Jumala sanoo myös, että sinun pitää rukoilla, lukea Sanaa.
Meillä on paljon käskyjä emmekä löydä sydämen yhteyttä.
Kun mietimme, että teimme väärin, pitää tehdä parannus.
Ajattelemme, että Jumalalla ei ole meistä hyvä mieli.
Koitamme siloitella ja tehdä asioita paremmin.
Emme löydä enää sydämen yhteyttä Jumalan kanssa.
On tärkeää, että meillä on sydämen yhteys Jumalan kanssa.
Silloin tiedän, että olen rakastettu, vaikka eksynkin.
Jeesuksella ei ole ongelmia syntisten kanssa vaan
pikemminkin niiden kanssa, jotka pitävät itseään vanhurskaina.
Kuten fariseus, joka sanoi: Onneksi en ole niinkuin tuo publikaani.
Hän olikin varma, ettei ole sellainen.
Jeesus sanoi, että todellisuudessa hän oli heistä syntisempi.
Miehinä meillä on taipumus peittää kiusauksia ja syntejä.
Me ajattelemme isän olevan meihin pettynyt.
Oikeasti Isä haluaa meitä puhdistaa.
Mieleeni tulee kertomus tuhlaajapojasta,
jossa todella painotetaan Isän rakkautta.
Tuhlaajapojan asenne oli itsekäs, koska hänellä ei
ollut enään mitään jäljellä. Mutta silti isä otti hänet vastaan.
Pystymmekö miehinä ymmärtämään, miltä tuhlaajapojasta tuntui?
Isä otti hänet vastaan ilman syytöksiä tai kysymyksiä.
Tätä tarvitsevat kaikki miehet. Meidän täytyy löytää se paikka,
mihin olemme tervetulleita aina.
Se kääntää sydämemme, parantaa elämämme.
Olemme itsellemme avoimia ja pystymme jakamaan kaikkea
perheemme kanssa.
Muussa tapauksessa lähteemme on kuiva.
Meillä ei ole mitään annettavaa, vaikka kuinka yritämme.
Siinä tilanteessa etääntyminen tuntuu jopa hyvältä vaihtoehdolta.
Minulle tuli mieleen yhteinen ystävämme Tarmo.
Nyt hän on purjelaivan kapteeni, mutta vielä kuusi vuotta sitten
hän oli elämässään hukassa, keskellä alkoholismia.
Hänen elämänsä alkoi paranemaan Suomen Hangossa.
Ystävämme auttoivat hänet jaloilleen ja hän oppi
tuntemaan Jumalan. Sen jälkeen hän alkoi etsimään perhettään
ja lapsiaan. Yhteydet perheeseen alkoivat eheytymään.
Kukaan meistä ei varmaan koskaan unohda sitä päivää,
kun purjelaiva Jenny Kruse saapui Pärnun satamaan.
Tämä tapahtui viime kesänä.
Tarmo oli onnistunut ottamaan yhteyttä jo muutaman
perheenjäsenensä kanssa. Hänen nuorin poikansa odotti
isäänsä satamassa tuona päivänä.
Tarmo ei tiennyt, kuinka heidän kohtaamisensa sujuu,
mutta hän ikävöi tuota suhdetta ja sanoi: Poikani on tullut!
Laivan kapteenina hänen olisi pitänyt pitää puhe,
mutta hän ei saanut sanaa suustaan, sillä hänen poikansa oli siellä.
Kukaan meistä ei osannut sanoa mitään, se hetki oli ihmeellinen.
Tämä oli tositarina pojan ja isän kohtaamisesta.
Taivaan Isä on niin ihmeellinen, että Hän pystyy rakentamaan
uudelleen murtuneet muurit. Polut, jotka ovat kasvaneet umpeen,
Hän pystyy avaamaan.
Jumala eheytti minun suhteeni oman isäni kanssa.
Muistan, kuinka yritin kristittynä kunnioittaa häntä,
koska sydämessäni ei ollut rakkautta eikä huolenpitoa.
Silti Jumala lopuksi eheytti suhteemme.
Sinulle, joka olet katsonut tätä ohjelmaa,
emme pysty vastaamaan kaikkiin kysymyksiisi,
mutta haluan sanoa sinulle, että Jumala todella välittää.
Jos sinulla on lapsia, jotka ovat jääneet ilman isän rakkautta,
älä ala heti itse parantamaan suhteita.
Yritä hiljentyä ja löytää aikaa, antaa Taivaan Isän toimia.
Vaikket vielä edes usko, älä huoli! Jumala tuntee tarinasi.
Voit puhua Hänelle siellä, missä juuri nyt olet.
Ei sillä ole väliä, oletko kristitty vaiko et.
Jumala välittää sinusta. Ota Hänestä kiinni ja anna Hänen rakastaa.
Meidän kanssamme oli tänään Alari Allikas ja puhuimme siitä,
kuinka Jumala on kääntämässä isien sydämiä lasten puoleen. Aamen.
Käännös: Päivi Pitko