"Niin kehoitan siis minä, joka olen vankina Herrassa, -
teitä vaeltamaan, niinkuin saamanne kutsumuksen arvo vaatii, -
kaikessa nöyryydessä ja hiljaisuudessa ja pitkämielisyydessä -
kärsien toinen toistanne rakkaudessa -
ja pyrkien säilyttämään hengen yhteyden rauhan yhdyssiteellä: -
yksi ruumis ja yksi henki, niinkuin te olette kutsututkin -
yhteen ja samaan toivoon, jonka te kutsumuksessanne saitte;"
Näin kertoo kutsumuksesta Paavali kirjeessään Efeson seurakunnalle.
Kun Oiva Salli sai Jumalalta kutsun omaan työhönsä -
vuonna 1979 Kyyjärvellä, muuttui hänen työnsä -
seurakuntatyöstä kirkkoherrana paikkakunnan herätyksen hoitoon.
Silloin Oiva ymmärsi, mitä kutsumus tarkoittaa.
Hän sai oppia käytännössä, mitä tarkoittaa rinnalla kulkeminen, -
sielunhoito ja esirukous. Oiva tunsi suurta iloa kutsumuksestaan -
nähdessään, miten ihmiset tunnustavat syntinsä, -
kokevat anteeksiannon ja lähtevät seuraamaan Jeesusta.
Yksi kutsumuksista on myös etsiä sitä Jumalan Hengen toimintaa -
ja Jumalan voiman osallisuutta, mitä Pyhä Henki tuo tullessaan.
Jokainen, joka omin voimin tahtoo mennä eteenpäin uskon asioissa, -
on monta kertaa suurissa vaikeuksissa.
Tämä maailma on niin täynnä syntiä ja pahaa.
Tämän ajan kaikki tiedotus menee suurelta osin uutisten muodossa.
Niissä on paljon sellaisia asioita, jotka ovat ikäviä asioita.
Johanneksen evankeliumin 10. luvussa on ihmeellinen kohta -
ja se avautui ihan eri tavalla, mitä koskaan ennen olin havainnut.
Nimittäin siinä puhutaan maailman hyvyydestä, maailman pahuudesta.
Nimittäin se on ihan kaksi ainoata lukua...
anteeksi kaksi jaetta ainoastaan luvusta 10 -
ja se avautui erikoisella tavalla.
Nimittäin kun Jeesus haluaa olla lammastarhan ovi ja hyvä paimen, -
niin tässä tulee se tilanne, jossa seurakunnalle annetaan tehtävä.
Hän sanoo: "Minä olen ovi; jos joku minun kauttani menee sisälle,-
niin hän pelastuu..." No, seurakunnan pitäisi olla ovi, -
joka osoittaa, kuinka Jeesus pelastaa Jumalaa etsivän ihmisen.
No, tämä jatkuu. Kun äsken oli menty sisälle ja pelastuttu, -
niin sitten sanotaan vielä: "...ja hän on käyvä sisälle..."
Nyt tuossa tuli minulle ongelma.
Äsken mentiin sisälle. Mitäs varten uudestaan?
Kysyin Jumalalta: "Miten tämä on epäjohdonmukaista?"
Samalla ymmärsin, että... Hyvänen aika!
Jokainen opetuslapsi, jonka Jeesus kutsui seuraajakseen, huomasi, -
että Jeesuksen maan päälle tuoma valtakunta oli yliluonnollinen.
Siis he kävivät sisälle Jumalan yliluonnolliseen valtakuntaan.
Jeesus teki ihmeellisiä ihmetekoja, paransi sairaita.
Jokainen kuulija huomasi, -
että Jeesuksen opetukset liittyivät heidän elämäänsä.
Jumalan ja Jumalan tahdon tunteminen, -
mitä Jeesus välitti Isän sydämeltä joka päivä.
Se tuotti uuden näkökulman, mikä elämän sisällön pitäisi olla.
Mutta tämä jatkuu erikoisesti, kun he kävivät sisälle -
siihen yliluonnollisen kokemiseen, näkemiseen, kuulemiseen, -
niin sitten: "ja [hän on] käyvä ulos ja löytävä laitumen".
Ihmettelin, että niinhän Jeesus lähetti opetuslapsia -
ja valtuutti heidät tekemään: parantamaan sairaita, -
julistamaan parannuksentekoa, Jumalan valtakunnan tulemista.
Sitten Hän lisää: "...ja löytävä laitumen".
Tässäkin oli sellainen kysymys: Miksi he siellä ulkona olivat?
Ja mitä he löysivät? No, he tulivat iloiten sieltä takaisin.
Se on Luukkaan evankeliumin 10. luvussa.
Kristinusko ja sanoman eteenpäin vieminen onkin ilosanoma -
myöskin viejille eikä ainoastaan niille, jotka löytävät.
"Niin ne seitsemänkymmentä palasivat iloiten ja sanoivat: -
'Herra, riivaajatkin ovat meille alamaiset sinun nimesi tähden'."
Ja silloin Jeesus sanoo: "'...minä olen antanut teille vallan -
tallata käärmeitä ja skorpioneja ja kaikkea vihollisen voimaa, -
eikä mikään ole teitä vahingoittava.
Älkää kuitenkaan siitä iloitko, että henget ovat teille alamaiset,-
vaan iloitkaa siitä, että teidän nimenne ovat kirjoitettuina taivaissa.'"
Eli tämä ihmeellinen todellisuus, -
joka Johanneksen evankeliumin 10. luvussa tuli esiin, -
niin se onkin niin, että he saivat heti tehtäviä.
Kun he olivat lähteneet Jeesusta seuraamaan, -
niin pian Hän valtuutti heidät tekemään Pyhän Hengen tekoja.
Siis käsiä sairasten päälle, ja ne tulivat terveiksi.
Voitelivat öljyllä sairaita, ne tulivat terveiksi.
Siis lähetti parantamaan sairaita -
ja julistamaan evankeliumia syntien anteeksiantamuksesta.
Nyt sitten, mitäs tässä lisää tulee? Tulee tämä paha maailma.
Tulee ensin tämä voitto, jolla voitetaan uusia ihmisiä -
sisälle pimeydestä valkeuteen.
"Varas ei tule muuta kuin varasta- maan ja tappamaan ja tuhoamaan."
Tässä tulee heti mieleen tavalliset uutiset televisiossa.
Kuinka paljon siellä on tuhoamista!
Kuinka paljon on taas saanut surmansa ihmisiä!
Kuinka paljon taas on jotain petoksia ja varkautta tapahtunut!
Eli uutiset elävät aina vaan lähempänä meitä.
"Minä olen tullut, että heillä olisi elämä -
ja olisi yltäkylläisyys." Siis kenellä?
Ei opetuslapsilla, jotka lähtivät ja pelastuivat, -
vaan näillä varkailla, tuhoajilla, tappajilla, -
kun tässä on monikko 'heillä' olisi elämä ja yltäkylläisyys.
Tämä on suuri kutsumus jokaiselle seurakunnalle.
Olemmeko vain sisäpiiri-ihmisiä? Nautimme siitä, -
kuinka meidän puolestamme rukoillaan, meille julistetaan?
Ei siitä niin kauan ole, kun Ameri- kassa oli tällainen tutkimus, -
että noin 5 % niistä, jotka julistavat, -
ovat ulkopuolella sen normaalin tavallisen seurakuntaelämän.
He vievät siis sanomaa sinne, missä ei vielä ole julistettu.
Vain 5 %. Tulee mieleen, että tässä istuvassa kristillisyydessä, -
jossa paljon kuunnellaan, niin tapahtuuko jotakin?
Tapahtuuko, että Jeesus lähettää, antaa valtuuksia?
Sitähän Pyhällä Hengellä täyttyminen on.
Ne lahjat ovat juuri niitä valtuuksia, -
joita Jumala tahtoo jakaa paljon enemmän kuin kykenemme edes...
uskonnollisuuteen ja kirkollisiin tapoihin tottuneina.
Emmehän edes osaa ajatella, että juuri meitä Jumala alkaisi käyttää.
Kun opetuslapset olivat koolla lukittujen ovien takana, -
seisoi Herra heidän keskellänsä ja sanoi: 'Rauha teille!'
Sen sanottuaan Hän näytti heille kätensä ja kylkensä.
Ja opetuslapset iloitsivat nähdessään Herran.
Lukittujen ovien takana lähetti Jeesus opetuslapset -
viemään evankeliumin ilosanomaa eteenpäin.
Johanneksen evankeliumin 20. luku, jakeesta 21 eteenpäin: -
"Niin Jeesus sanoi heille jälleen: 'Rauha teille! -
Niinkuin Isä on lähettänyt minut, niin lähetän minäkin teidät.'
Ja tämän sanottuaan hän puhalsi heidän päällensä ja sanoi heille: -
'Ottakaa Pyhä Henki. Joiden synnit te anteeksi annatte, -
niille ne ovat anteeksi annetut; joiden synnit te pidätätte, -
niille ne ovat pidätetyt.'"
On ikävä sanoa, kun on yli 40 vuotta tehnyt tätä hengellistä työtä, -
niin hyvin harva mukanaolija tekee mitään Jumalan valtakunnan hyväksi.
Lähtee rukoilemaan sairaiden puolesta -
tai julistamaan syntien anteeksi- antamusta syntisten joukkoon, -
varkaitten, tappajien, tuhoajien joukkoon.
Sinnehän Jeesus meni, sillä syntiset olivat Hänen ympärillään.
Kun tulin Euroopasta vuonna 2008, -
niin silloin kysyin Jumalalta, mistä minä luen Raamattua.
Vastaus oli: Luukas 15.
Olin silloin juuri tullut leskeksi -
ja jäänyt papin virasta eläkkeelle ja kyselin, -
että mitäs minä nyt mahtaisin tehdä.
Niin vastaus oli: Düsseldorf 2 kuukautta.
Kun sieltä tulin 2 kuukauden päästä, kysyin: "Mistä luen Raamattua?"
Se oli se Luukas 15. Ja voitko ymmärtää, -
se on kaikkein ilahduttavin luku koko Raamatussa.
Siinä kerrotaan, miten enkelit ovat riemuissaan, kun ihminen pelastuu.
Silloin, kun tässä luin sitä läpi, se tuntui hyvin tutulta.
Se oli tuttu kappale.
Kuitenkaan siitä ei tullut mitään Hengen kosketusta, -
kuten monesti lukiessa tulee, että nyt Jumala puhuu minulle.
Eli semmoinen ns. Jumalan Hengen vaikutus siinä -
Sanaa lukiessa ja sitä kohdatessa.
Herra sanoo sydämelleni näin, ajatuksiin vahvasti: -
"Lue 1. ja 2. jae uudelleen."
"Ja kaikki publikaanit ja syntiset tulivat hänen tykönsä -
kuulemaan häntä. Mutta fariseukset ja kirjanoppineet nurisivat -
ja sanoivat: 'Tämä ottaa vastaan syntisiä ja syö heidän kanssaan'."
No, kyllähän minä tämän ymmärsin, mutta tämä jatkui niin, -
että Herra sanoi minulle: "Mene ja tee sinä samoin. -
Sinä et opi muuten mitään."
Oli aikamoinen kutsu lähteä etsimään niitä, -
jotka eivät osallistu koskaan seurakuntien tilaisuuksiin.
Päädyinkin sitten menemään syö- mään tai ottamaan jotain välipalaa -
tai juomaan jotain virvoitusjuomaa ja menin sitten baariin.
Kun lähdin baariin, olisin lähtenyt kävellen tai autolla, -
mutta kehotus oli: "Lähde polkupyörällä."
No, ihmettelin, että joka päivähän kävelen tai ajan autolla, -
mutta hyvin harvoin polkupyörällä. Ja silloin kun tämä polkupyörä...
Sain sen siitä liikkeelle. Otin sen varastosta -
ja lähdin ajamaan. Ensimmäiseen baariin laitan pyörää telineeseen.
Ja kuinkas siinä kävi? Samaan aikaan tuli mies, -
lähti pois, otti polkupyörää siitä ja sanoin hänelle: -
"Polkupyörällä pääsee paljon kevyemmin kuin kävellen."
Niin mies sanoi: "Kun on vielä polvissa kipeyttä, -
niin jotenkin ne suostuvat pyöräilyyn, mutta kävely on vaikeaa.
No, minun oli helppo siihen yhtyä, -
koska nuoruudessa olivat polveni vioittuneet pituushyppykuopassa.
Olin kova urheilemaan 16-vuotiaana.
Siinä hyppäsin enkä muistanut lainkaan pistää lihaksilla vastaan.
Nivelsiteet ratkesivat ja polvet menivät lukkoon monta kertaa.
Polvista tuli minulle sellainen osittainen invaliditeetti.
Meillä alkoi keskustelu hyvin sujuvasti, kun oli tuo polkupyöräily, -
jonka Jumala valitsi eli lähetti polkupyörällä.
Ennen kuin pääsin sinne sisälle, niin voitko kuvitella?
Tulee entinen rippikoululainen, joka sanoo: -
"Mitäs sitten, jos seurustellessa tekee syntiä pojan kanssa?"
No, aika lailla siinä juttua lähti liikkeelle.
Sitten tuli tämä poikakin.
Olin kovissa koetuksissa puhua entiselle rippikoululaiselle siitä, -
mitä seurusteluaikana syntielämä voi olla ja mihin se johtaa.
Eli kun minut lähetettiin baariin, en vielä päässytkään sinne.
Tämä oli sitä ihmeellistä Jumalan johdatusta pois sieltä -
kirkollisuuden tai uskonnollisuuden entisistä työkuvioista -
sinne, missä syntiset ovat. Tai sairaat, polvivammaiset.
Siitä lähti aivan erilainen kohtaaminen ihmisten kanssa.
Kun aikanaan oli Turussa Turku-missio, -
niin sinne tuli eräs pariskunta.
Siellä nuori poika alkoi heiltä kysyä: "Oletteko Jeesukseen uskovia?"
Se oli loukkaus kävijää kohtaan, että täälläkö aletaan käännyttää.
Siitä tuli melkoista rähinää.
Tämä vierailija ei olisi halunnut ollenkaan puhua tällaisia asioita.
Voitko kuvitella, tämä sama pariskunta tuli uudelleen.
Halusin lähestyä heitä toisella tavalla.
Kysyin tältä mieheltä ensin: "Onko jotain sellaista aihetta, -
sairautta, kipua tai jotain rukous- aihetta, niin voisin rukoilla?"
"No, kyllä tämä hartia on ollut arka ja kipeä."
"Voisinko rukoilla?" "Totta kai voi rukoilla."
Toinen lähestymistapa oli tämä rukous.
Hän sitten kädestään huomasi: hyvänen aika, se voi paremmin.
Ja hän kutsui: "Tulepa sinne karaokebaariin. -
Vietämme siellä lauluiltoja ja voisit laulaakin siellä."
Ajattelin, että karaokelauluja en taida osata.
Menin sitten sinne. Hän sanoi, että siellä saisi kahvia, -
kun on naisystävän syntymäpäivät.
Kun istun syntymäpäiväsankarin vieressä, näen kädessä kääreen.
Sanoin hänelle: "Kuule ystävä, voisiko ajatella, -
että pyydettäisiin taivaan Isältä sinulle syntymäpäivälahjaa. -
Jos Hän antaisikin sinulle terveen käden."
"Jaa, että taivaasta?"
Hän ajatteli pitkään siinä, -
että mitenkäs tämä nyt voisi olla näin, että ihan taivaasta asti?
Mutta ehdotin rukousta ja eikö ollut aika erikoista?
Herra paransi käden.
Ei tuntunut enää niitä kipuja ja ongelmia, mitä siinä oli.
Niinä aikoina nämä molemmat halusivat ottaa Jeesuksen vastaan.
Tällä lailla, ystävä, tuli tämä mahdollisuus Pyhässä Hengessä -
löytää ihmisiä, jotka ovat vielä Jumalaa tuntemattomia -
eivätkä ole vielä Jeesuksen luokse tulleet.
"...ja [Jeesus] näki tulliasemalla istumassa publikaanin, -
jonka nimi oli Leevi, ja sanoi hänelle: 'Seuraa minua'. -
Niin tämä jätti kaikki, nousi ja seurasi häntä. -
Ja Leevi valmisti hänelle suuret pidot kodissaan; -
ja siellä oli suuri joukko publikaaneja -
ja muita aterioimassa heidän kanssaan.
Niin fariseukset ja heidän kirjanoppineensa napisivat -
hänen opetuslapsiansa vastaan ja sanoivat: -
'Miksi te syötte ja juotte publikaanien ja syntisten kanssa?'
Jeesus vastasi ja sanoi heille: 'Eivät terveet tarvitse parantajaa,
vaan sairaat. En minä ole tullut kutsumaan vanhurskaita, -
vaan syntisiä parannukseen.'"
Olen monta kertaa rohkaistunut ajattelemaan, -
pitäisikö mennä johonkin kauppaan, jossa on näitä kahvi-istuimia -
ja kahvibaaripaikkoja siellä kaupan yhteydessä.
Siellä monet viettävät aikaansa.
Olenkin halunnut todellakin mennä ja syödä ja juoda niiden kanssa, -
jotka eivät ole vielä mihinkään tilaisuuksiin tottuneet tulemaan.
Se on ollut merkillistä Jumalan johdatusta.
Jos palaamme siihen Johanneksen 10. lukuun, -
niin tämä tulee käytännössä itselleni ja sinulle -
ihan eläväksi tämä Jumalan Sanan kohta, kun täällä sanotaan: -
"...ja käyvä ulos ja löytävä laitumen."
Eli se laidun on siinä, -
että siellä ulkona Jeesus toimii.
Tuntuu, että näitä ihmisiä varten kaikki ne lahjat on annettukin.
Rukoilla ihmisen puolesta ja sitten Jumala alkaa tehdä ihmeitä.
Siis sanon ihan suoraan, että minä en voi ketään parantaa, -
vaan Herra itse ihmisen kautta tekee näitä ihmetekoja.
Tavalliset kädet, mutta Herra on siinä mukana.
Näin ei ihminen saa siitä kunniaa, vaan hän on vain palvelemassa.
Tällainen elämänmuutos virkapappeudesta eläkkeellä -
ja osittain jo vähän virkapappeuden aikana tuottaa sellaista, -
että Herra tahtookin paljastaa kirkkautensa.
Sen jumalallisen totuutensa. Otan täältä sen, -
mitä Jeesus halusi minulle opettaa.
Hän sanoo täällä kohdassa Johannes 17 -
jakeesta 22 eteenpäin: -
"Ja sen kirkkauden, jonka sinä minulle annoit, -
minä olen antanut heille, että he olisivat yhtä, -
niinkuin me olemme yhtä - minä heissä, ja sinä minussa -
että he olisivat täydellisesti yhtä, -
niin että maailma ymmärtäisi, että sinä olet minut lähettänyt -
ja rakastanut heitä, niinkuin sinä olet minua rakastanut.
Isä, minä tahdon, että missä minä olen, siellä nekin, -
jotka sinä olet minulle antanut, olisivat minun kanssani, -
että he näkisivät minun kirkkauteni, -
jonka sinä olet minulle antanut, koska olet rakastanut minua -
jo ennen maailman perustamista."
Kun lähdemme palvelemaan niitä, jotka ovat ulkopuolella, -
eivät vielä uskossa Jeesukseen, siellä Hän haluaa olla kanssamme.
Ne palveltavana olevat ihmiset näkevät -
Jumalan kirkkauden niissä ihmeteoissa.
Silloin Jeesus haluaa osoittaa sen, -
että meidän uskovina tulisi olla yhtä kuten Isä Jeesuksen kanssa -
ja Jeesus Isän kanssa. Että uskovi- na olisimme siten keskenämme yhtä -
ja etsisimme sitä palvelutehtävää, -
jossa Jeesus osoittaa kirkkautensa ja ihmeensä.
Monilta vuosilta voisin sanoa, että nämä ihmeelliset asiat ovat totta.
Ei niin, että niihin nyt koulutetaan tässä, vaan halaja sitä, -
että Herra rupeaa olemaan sinun kanssasi.
Ei vain niin, että seurakuntatilan- teessa tai uskovien yhteydessä -
on ihana olla, vaan että Jumalan Hengen voima alkaa vaikuttaa -
ja "...löytävät laitumen", kun itse Jeesus on siellä mukana -
ja tekee ne teot.
Tänä aikana monet hengelliset liikkeet ovat -
semmoisessa vajavaisuuden tilassa, jossa monet eivät enää osallistu.
Suuri osa jää pois.
Silloin etsitään uusia sukupolvia.
On vaikeaa löytää sellaista yhteyttä, -
miten nuoret tai keski-ikäiset kiinnostuvat.
Olin erään kerran parturissa.
Tulin sanoneeksi siellä: "Onko jotain ongelmaa kynsien kanssa?"
"No, ei kyllä ole." Sitten kuitenkin kun muisteli -
vähän enemmän perhekuntaansa, niin sanoi, -
että veljen vaimon kynsissä on kyllä ongelmaa.
Aika ihmeellistä oli, kun seuraavan kerran olin samassa parturissa.
Hän sanoi käyneensä jalkahoitolassa jalkahoitajan luona.
Hän sanoi siinä, että siellä löytyi jotain ongelmaa kynsissä.
Herra siis ilmaisi sen, ennen kuin hän itse tiesikään.
Tämä on jotain semmoista rohkaisua elävän Jumalan puoleen.
En se olekaan minä, joka tiedän kynsiongelmastani.
Herra tiesi sen ja tuo ammatti-ihminen paljasti sen.
Tiedon sanan lahja tuotti siis sen, -
että Jumala ilmaisi jotain, joka oli totta.
Yliluonnollisuus on tavallaan Suomessa hyväksytty, -
kun se tulee tietäjähenkien kautta.
Sitten ajatellaan: "Uskovaiset, voi voi, niillä on tämä heikkous. -
Ne vaan kuvittelevat." Voi hyvänen aika!
Jos tietäjät jotakin osaavat, -
niin samalla lailla Mooseksen aikana -
Egyptin hovissa oli tietäjiä.
Tiettyyn asti niillä oli jotain tietoa hallussaan, -
mutta kun Mooseksella oli Jumalan antama auktoriteetti, -
niin tietäjähenget jäivät täysin pulaan.
Suuret ongelmat Egyptissä alkoivat, kun Jumala rankaisi siitä, -
että Jumalan kansaa vastaan oli eletty.
Israelin kansaa olivat faarao ja egyptiläiset sortaneet -
hyvin raskaasti.
Jumala lähetti sinne Mooseksen ja Aaronin tuomaan ilmoituksensa, -
että juutalaisilla on valitun kansan osa, -
ja Jumala pitää heistä huolta.
Sama juttu tässä: -
Suomessa on hyvin paljon meedioita ja noituutta harrastavia ihmisiä.
Heillä on olemassa tietyn tason ihmeitä.
Se on tullut enempi muotiin.
Sitä taas hyvin paljon vierastetaan, että Jumala tekee ihmeitä.
Ne ovat paljon todellisempia. Niistä annetaan kunnia Jumalalle.
Meedioilla ja muilla noituuden suuntaan lähtevillä -
taas ei sitä ole, vaan ne ovat ensimmäisen käskyn rikkojia.
Kun Paavali ja Silas olivat Filippissä, -
niin heidän mennessään rukouspaikkaan -
heitä vastaan tuli palvelijatar, jossa oli tietäjähenki -
ja joka tuotti paljon tuloja isännälleen ennustamisellaan.
"Hän seurasi Paavalia ja meitä ja huusi sanoen: -
'Nämä miehet ovat korkeimman Jumalan palvelijoita, -
jotka julistavat teille pelastuksen tien'.
Ja tätä hän teki monta päivää. ...ja hän [Paavali] kääntyi -
ja sanoi hengelle: 'Jeesuksen Kristuksen nimessä -
minä käsken sinun lähteä hänestä'. Ja se lähti sillä hetkellä.
Pastori Oiva Salli on saanut työssään kokea sen, -
ettei ihmeiden aika ole ohi.
Jumalan Pyhä Henki ja armolahjat toimivat edelleen.
Mutta myös demonit ja langenneet enkelit ovat todellisuutta.
Papin työssään Oiva on kohdannut myös tämän näkymättömän maailman.
Muistan erään kerran, kun tajusin, että monia rukouksen aikana -
Pyhä Henki niin voimallisesti kosketti, -
että he siinä kaatuivat maahan.
Siinä oli eräs ihminen ja ihmettelin - en sitä, kaatuuko vai ei -
vaan sitä, että jotakin oli jumissa hänen elämässään, -
niin kuin jotain Jumalan ja hänen välissään.
Herran Henki paljasti sen ja kysyin: -
"Mitä tekemistä sinulla on vyöhyketerapian kanssa?"
Hän sanoi olevansa kouluttaja.
Ei siis vain tee sitä terapiana toisille, -
vaan kouluttaa tähän tehtävään.
Sanoin hänelle, että pakanatemppe- leissä on näitä jalkapohjakuvioita.
Se on täyttä pakanuutta.
Jos haluat Jumalan yhteyteen tulla, -
olisi syytä tehdä ensimmäisestä käskystä parannus.
Jostain syystä hän koki, että mieluummin Jumala kuin epäjumalat.
Niin siinä kävi, että hän pyysi anteeksiantamusta -
ensimmäisen käskyn synnistä.
Julistin anteeksiantamusta Jeesuksen nimessä ja sovintoveressä -
syntinsä tunnustavalle. Hän vajosi maahan Pyhän Hengen voimasta.
Miten paljon Suomessa on -
ei ainoastaan tietäjähenkien palvontaa, noituutta -
on myös ns. saatananpalvojia.
Mm. Turussakin on juhlia -
joissa juhlitaan sitä, että Turku saatanalle.
Onko se nyt ihme? Sitä ovat ihmiset kauan kiroilleet.
Tämä asia on niin kuin enempi kuin että Jumala olisi kaikki kaikessa.
Sitten nämä verenpysäyttäjät, jotka kokonaan toimivat -
vieraitten valtojen voimien alaisuudessa.
Tämä on toisaalta vakava asia, koska takana on noituus.
Monilla paikkakunnilla uskovien mielestä -
on vain palvelua ja hyvää, kun verta pysäytetään, -
kun se on juoksemassa ihmisestä tai elämästä pois.
Uskovatkin ajattelevat sen olevan hyvä palvelumuoto -
ja kuitenkin pelkkää noituutta - sukupolvesta toiseen.
Eräs mies kertoi kerran seurakuntavaalien yhteydessä, -
että hänkin enonsa luona kävi saadakseen sen voiman.
Siinä yhteydessä sanoin tietäväni tarkalleen, miksei hän sitä saanut.
Hän ei koko sisintään avannut sielunviholliselle.
Hänellä oli varmaan joitakin pelkoja.
Hän ei jostain syystä koko sisintään avannut -
ottaakseen vastaan toisesta lähteestä olevan voiman, -
joka ei anna kunniaa Jumalalle.
Jeesukselle Kristukselle nimenomaan ei anna kunniaa.
Silloin tästä pitää tehdä ensimmäisen käskyn syntinä parannus -
ja luopua siitä ns. palvelutehtävästä, -
joka vie palveltavatkin poispäin Jumalasta.
On paljon tietynlaisia noita- konferensseja Suomessakin, Lapissa.
Mitä ne saavat aikaan? Sen, että vanha shamanismi, -
muinaisuskonnot, vanhat kalevala- systeemit halutaan palauttaa.
Niin kuin niissä mukamas olisi jotakin sellaista, -
mitä kristinuskossa ei ole.
Totta kai niissä on erilaista siksi, -
että ne ovat pimeyden voimien palvelemista.
Siihen pakanuuteenko pitäisi palata?
Siinä syntien anteeksiantamuksesta, iankaikkisesta elämästä -
tai pahan vallan alla riippuvaisuuksista ei pyritäkään pois, -
vaan pyritään niitten alle lisää.
Jos jotain Suomessa pitäisi uudistaa, niin paljastaa tämä vääryys.
Jumala on kaikki kaikessa.
Lähdetään itämaisten uskontojen...
että hyvä ja paha kilpailevat paremmuudesta keskenään.
Kuitenkin kaikkien polvien pitää Jeesuksen nimeen notkistuman.
Niitten, jotka taivaissa ovat; niitten, jotka maan päällä ovat; -
ja niitten, jotka maan alla ovat.
Jokaisen kielen pitää tunnustaman Isän Jumalan kunniaksi, -
että Jeesus Kristus on Herra.
Tällaiset vallat ja voimat monilla alueilla -
painostavat kaikkia ihmisiä.
Myös kristityt kokevat monesti pahojen voimien läsnäoloa.
Siksi tarvitsisi löytää uudelleen henkien erotuslahjat.
Mitäs varten niitä nyt pitäisi löytää?
Pahaa vastaan Jeesuksen nimen auktoriteetti tuottaa voiton.
Niissä kodeissa, joissa on hankalat ristiriidat.
Niissä tilanteissa, joissa löytyykin jopa jumalanpalveluspaikoissa -
henkien erotuslahjan kautta vastavoimia, -
joita eivät ehkä pastorit/seura- kuntalaiset ollenkaan näe tai koe.
Ristiriidat tulevat niiden kautta.
Niin monissa temppeleissä ja muissa paikoissa -
toisen puolen voimia, pimeyden enkeleitä, on saanut nähdä.
Ne puhuvat samalla lailla, kuin ihminen puhuu.
Niilläkin on valta puhua.
"Kuka sinä olet?" Ja ne vastaavat.
Kun ihmistä vapauttaa demoni- voimista, niin ne myös puhuvat.
"Jeesuksen nimessä, kuka sinä olet?" Se vastaa heti.
Kun olemme Jeesuksen nimen auktoriteetin kanssa liikkeellä -
ja ihmiset ovat niin todella monien asioitten sitomia, -
niin emmekö tarvitsisi Jumalan Hengen voimaa ja näitä viisauksia?
Ja armolahjoja ihmisten vapauttamiseksi, -
alueitten, paikkojen tai jopa temppeleitten puhdistamiseksi.
Niin kauan kun näitä lahjoja ei kunnioiteta, -
niin aina vaan vaikeammaksi ihmisten elämä tulee.
Kukaan ei sitten vapauta niitä alueita, huoneistoja, ihmisiä, -
jotka tekevät asioita, joista eivät pääse irti omin voimin.
Tämä on vain pelkkää Raamatun avautumista.
Tämä ei ole ylihengellisyyttä.
Siitä nimenomaan ei ole kysymys lainkaan.
Käytäntö on osoittanut, että ihmisiä vapautuu, alueita puhdistuu, -
ja se Jumalan Hengen voima on todellisuutta.
Ei tarvitse peljätä. Siinä ei ole mitään peljättävää.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare