"Alussa loi Jumala taivaan ja maan.
Ja maa oli autio ja tyhjä, ja pimeys oli syvyyden päällä, -
ja Jumalan Henki liikkui vetten päällä.
Ja Jumala sanoi: 'Tulkoon valkeus'. Ja valkeus tuli.
Ja Jumala näki, että valkeus oli hyvä; -
ja Jumala erotti valkeuden pimeydestä.
Ja Jumala kutsui valkeuden päiväksi, -
ja pimeyden hän kutsui yöksi.
Ja tuli ehtoo, ja tuli aamu, ensimmäinen päivä."
Eräs kutsumus on erittäin ajankohtainen tänäkin päivänä, -
kun tämä luomisteko on haluttu unohtaa.
Että meilläkö ei olisikaan Isää, -
joka on luonut kaiken Pojassansa Kristuksessa?
Tänne Suomeen tuli eräs afrikkalainen puhuja.
Ehkä nimet ovat joskus loukkaus ihmisille, mutta sanon silti, -
koska Jumala häntä käytti.
Michael Howard tuli Suomeen.
Meitä oli noin 30 aitoja uskovia, monet vielä pastoreita.
Minäkin olin vaimoni kanssa siinä lähes 30 ihmisen kanssa.
Me odotimme puhetta, mutta hän sanoi, että teemme ringin.
Jokainen 30:sta oli siellä -
ringissä seisomassa. Sitten hän sanoo: -
"Sanokaa jokainen vuorotellen: 'Isä, minä rakastan sinua'."
Siis Jumalalle Isänä.
No, taustaksi voin sanoa, että olin melkein 30 vuotta -
opettanut Isä meidän -rukousta -
ja kolminaisuudessa Isän olemusta myös Raamatusta.
Totta kai. Se kuuluu virkaan.
Ihan seurakunta on tähän rakennettu, -
että kolminaisuuden jokaista Jumalan ominaisuutta, -
osa-aluetta, Jumalasta opetetaan.
No, kuinka ollakaan hän sanoo näin: -
"Jokainen vuorotellen sanotte: 'Isä, minä rakastan Sinua'.
Sanokaa se koko sydämestänne."
Me ihmettelimme, että mehän tulimme puhetta kuuntelemaan.
Ja kuinka kävikään? Siinä vuorotellen sanottiin.
Kuinka ollakaan, tuli minullekin se vuoro.
Sanoin sillä lailla normaalisti, niin kuin toiselle ihmiselle.
Yritin sanoa kyllä niin kuin Isälle taivaassa, -
taivaalliselle, siis todelliselle Jumalalle Isänä.
No, koko kierros meni. Hän sanoi: -
"Ei teistä kukaan sanonut sitä sydämestään. -
Sanokaa toinen kerta."
Meillä oli vähän mielessä varmaan monella, -
että nyt koulutetaan jotain vähän kummallista uutta tyyliä tässä.
Ei kukaan meistä varmaan ymmärtänyt, -
että tässä on nyt jotain kyseessä.
"Sanokaa toinen kerta." No, sanottiin toinen kerta.
Aivan eri äänensävylläkin moni yritti sanoa.
Kaikki olivat sanoneet - minä mukaan lukien vaimoni kanssa.
Hän sanoo: "Ei kukaan teistä sanonut sydämestänsä. -
Sanokaa kolmas kerta."
Nythän se ihmettely vasta alkoi ollakin ihmetystä.
Kolmas kerta vielä pitää sanoa.
Kuitenkin siinä oli semmoinen pyhyys läsnä, -
ettei siinä kukaan ruvennut rutisemaan eikä vastustamaan, -
vaan vuorotellen sanoivat. En muista, olinko viimeinen.
No, joka tapauksessa minä unohdin, missä minä olen.
Sanoin: "Isä, minä rakastan Sinua."
Kun minä siitä päädyin toisten joukkoon, tajusin, -
että yhteys yliluonnolliseen oli alkanut.
Ihan niin kuin Isä olisi sanonut: -
"Minä otan vastaan sinun rakkautesi. -
Minäkin olen sinua rakastanut aina."
Ja kuule, tämä oli sellainen uuden alku, että minä ihmettelin.
Halusin sen kertoa kohta jollekin toiselle.
Ja tuo yhteys oli totta.
Tunnustin Isän, niin Hän ikään kuin tunnusti minut lapsenaan.
Oliko siinä jotakin lapseuden henkeä, jonka Hän oli antanut?
En vieläkään jaksa ymmärtää, mutta tuo yhteys...
Jopa serkulle autossa kerroin. Ei auton katto mitenkään tuntunut, -
vaan tuo yhteys Isän ja lapsen kanssa.
Ajattelin monta kertaa, -
olisiko siinä ollut kuitenkin yksi sellainen -
tälle yksinäiselle lapselle.
Yksi sellainen osa elämää, -
jota oman maanpäällisen isäni kanssa en oikein päässyt elämään.
Pastori Oiva Salli on Turussa asuva eläkkeellä oleva pappi, -
joka tuli uskoon yli 40 vuotta sitten.
Työssään pappina ja kirkkoherrana vuodesta 1975 -
Oiva on saanut iloita Jeesuksen todellisista teoista, -
ja taivaan Isän rakkaudesta ihmisten elämässä.
Siksi Oiva kokeekin tärkeäksi ohjata ihmisiä tuntemaan -
kolmiyhteistä Jumalaa ja Hänen rakkauttaan.
Yhtenä tärkeimmistä tehtävistä Oiva kokee sen, -
että Hän voi ohjata kanssa- matkaajiaan -
vaeltamaan läheisessä suhteessa Isän kanssa.
Taivaan Isän rakkauden tunteminen on erikoisen tärkeää Oivalle, -
koska oman maallisen isän rakkaus jäi pienelle pojalle vieraaksi.
Vasta aikuisena Oiva sai kokea Isän rakkautta, -
kun oppi tuntemaan taivaan Isän ja sai kokea sen, -
kuinka paljon todella Hän meitä rakastaa.
Kun olin 35-vuotias, isä sanoi minulle: -
"Kuule poika, miehän en koskaan pitänt sinnuu sylissäin."
No, ne sota-ajan vaikeudet, ne leskeydet -
ja se vähän oudosti alkanut avioliitto.
Hän ei halunnut ollenkaan muita lapsia siihen lisäksi.
Kaikki se oli hänellä sellaista elämän kaitaa tietä.
Elämän olosuhteet olivat sen kaidaksi tehneet.
Äiti oli kuollut, kun hän oli 2-vuotias.
Äidin rakkautta ei ollut.
Kun isä oli kuollut, hän oli 18-vuotias.
Vanha isä oli hänellä. Ei hän ylet- tynyt. Ei ollut esimerkkiä isästä.
Sota-aikana varsinkaan vielä.
Minä jäin niin etäiseksi maanpäällisestä isästä.
Sitten, kun tuli tämä taivaan Isä, niin se oli jotain ihan toista.
Kummallista on, että Jeesus sanoi: -
"... isäksenne älkää kutsuko ketään maan päällä, -
sillä yksi on teidän Isänne, hän, joka on taivaissa."
Kun ajattelen Jeesuksen Isä- suhdetta, niin mitä se oli Hänellä?
Se oli joku sellainen Isä-suhde, josta voidaan sanoa tänä päivänä, -
että Hän ei voinut puhua muuta kuin sen, mitä näki Isän puhuvan.
Vain sen, mitä näki Isän puhuvan, Hän puhui. Tai kuuli Isän puhuvan.
Eikä voinut myöskään tehdä muuta, kuin mitä näki Isän tekevän.
Vain sen Hän voi tehdä.
Mitä sitten Hänellä tämä valtava kutsumus Jumalan Poikana, -
pelastajana, koko ihmiskunnan pelastajana?
Kun Hän sai sitä kutsumusta osoittaa, -
niin Hän sanoo siinä Lasaruksen kuoltua.
Hän sanoo siinä, oliko se nyt Pietarille? Ei vaan Martalle: -
"'Ottakaa kivi pois'. Martta, kuolleen sisar, sanoi hänelle: -
'Herra, hän haisee jo, sillä hän on ollut haudassa neljättä päivää'.
Jeesus sanoi hänelle: 'Enkö minä sanonut sinulle, -
että, jos uskoisit, niin sinä näkisit Jumalan kirkkauden?'
Niin he ottivat kiven pois. Ja Jeesus loi silmänsä ylös ja sanoi: -
'Isä, minä kiitän sinua, että olet minua kuullut. -
Minä kyllä tiesin, että sinä minua aina kuulet, mutta kansan tähden, -
joka seisoo tässä ympärillä, minä tämän sanon, -
että he uskoisivat sinun lähettäneen minut.'"
Siis kysymys oli monesti siitä, että Jeesus todisti, -
että Isä lähetti Hänet.
Tuo ihmeellinen Isä, joka lähetti Jeesuksen, tahtoi ilmestyä -
ja ottaa lapseksensa, kuten Hän tahtoo ottaa lapseksensa jokaisen.
Tuo lapseuden henki - sitä Jumala tahtoi Michael Howardin kautta -
ehkä jokaiselle tuottaa. Matteuksen evankeliumissa on myös kohta, -
jossa Jeesus puhuu 11. luvussa -
meille niin turvalliset sanat.
Se on Matt. 11:25 ja siitä eteenpäin.
"Siihen aikaan Jeesus johtui puhumaan sanoen: -
'Minä ylistän sinua, Isä, taivaan ja maan Herra, -
että olet salannut nämä viisailta ja ymmärtäväisiltä -
ja ilmoittanut ne lapsenmielisille. -
Niin, Isä, sillä näin on sinulle hyväksi näkynyt. -
Kaikki on minun Isäni antanut minun haltuuni, -
eikä kukaan muu tunne Poikaa kuin Isä, -
eikä Isää tunne kukaan muu kuin Poika -
ja se, kenelle Poika tahtoo hänet ilmoittaa.'"
Sitten Hän kutsuu luokseen ihmistä.
"Tulkaa minun tyköni, kaikki työtätekeväiset ja raskautetut, -
niin minä annan teille levon. Ottakaa minun ikeeni päällenne -
ja oppikaa minusta, sillä minä olen hiljainen ja nöyrä sydämeltä; -
niin te löydätte levon sielullenne. -
Sillä minun ikeeni on sovelias, ja minun kuormani on keveä."
Ajattele Jumalan Poikana Jeesusta, miten Hän kantoi synnit, -
ja miten Hän siellä ihmeellisellä tavalla ottaa vastaan -
näitä raskautettuja. Eivät terveet tarvitse parantajaa vaan sairaat.
En ole tullut kutsumaan vanhurs- kaita vaan syntisiä parannukseen.
Hän sanoo näille raskautetuille: -
"Ottakaa minun ikeeni päällenne..."
Ja Hänen kuormansa on keveä.
Hän haluaa sen keveän kuormansa meille Isän lapsena antaa, -
koska Hän kärsi, sovitti synnit.
Niiden taakkaa ja tuomiota ei tarvitse kantaa. Hän ottaa ne pois.
Siis tuo kutsu olla Isän lapsena tuottaa sen, -
että se kuorma olisi keveä lapsenmieliselle.
Heittäkää kaikki murheenne Hänen päälleen. Hän pitää teistä huolen.
Tuo kutsumus Isän lapseksi tuotti sellaisen kiitollisen mielen, -
että kaikki on Isän käsissä.
Minun käsissäni on tavattoman vähän elämästä.
Toki ne leiviskät, joita hoidan - lähimmäisten ja Jumalan suhteen, -
päivittäisen ruoan, juoman ja toiminnan suhteen, -
mitä koen Jumalan antavan.
Niin kuin sinullekin antaa kaikkia elämän tehtäviä.
Ne maanpäälliset tehtävät ovat kutsumus.
Eivät yhteiskunta, perhepiiri, lähimmäissuhteet toimisi -
ilman tuota kutsua tehdä asioita, joihin koet taidollisuutta.
Ne kutsut voivat olla kovin erilaisia kuin nämä, mistä puhun.
Mutta Jumalan lapseuden kutsumus on, -
koska Jeesus pelastaa Jumalan lapsiksi ihmisiä.
Ja se syntien anteeksiantamus.
Sen varaanhan voimme rakentaa puhdasta elämää -
Hänen Sanansa totuuden mukaan, koska totuus tekee vapaaksi.
Jeesus sanoo Johanneksen evankeliumin 15. luvussa, -
sillä Hän tahtoo koko ajan opettaa. Hän on Herra, joka opettaa.
Hän sanoo: "Te olette jo puhtaat sen sanan tähden, -
jonka minä olen teille puhunut. Pysykää minussa, -
niin minä pysyn teissä." Ja Hän jatkaa vielä: -
[Niin kuin viinipuuvertauksessa Hän sanoo oksasta] -
"Niinkuin oksa ei voi kantaa hedelmää itsestään, -
ellei se pysy viinipuussa niin ette tekään, ellette pysy minussa."
Kuinka viisas opettaja Hän on! Jos olemme etäällä Jeesuksesta, -
niin emme voi Jumalan tahtomaa hedelmää edes kantaa.
"Minä olen viinipuu, te olette oksat. Joka pysyy minussa -
ja jossa minä pysyn, se kantaa paljon hedelmää; -
sillä ilman minua te ette voi mitään tehdä."
Aika erikoinen kutsumus: kantaa Jumalalle hedelmää yhtenä oksana, -
Jeesuksen vastaanottaneena viini- puun oksana kantamaan hedelmää, -
jossa Jeesuksen Sana tekee meidät puhtaiksi.
Totuus puhdistaa, mutta jos ei ole puhdas, -
niin Jeesuksen ristintyö syntejä anteeksi pyytävälle puhdistaa.
Tämä on aika erikoinen raamatunkohta: -
"Siinä minun Isäni kirkastetaan, että te kannatte paljon hedelmää -
ja tulette minun opetuslapsikseni. -
Niinkuin Isä on minua rakastanut, niin minäkin olen rakastanut teitä;
pysykää minun rakkaudessani."
Ja vielä, kun me olemme suomalaiset niin kamalan vakavia.
Voi, että voidaan olla ryppyotsaisia uskovaisia!
Kutsu olla iloinen Jeesuksen seuraaja: -
"Ilo Herrassa on minun väkevyyteni."
Mutta tässä viinipuuvertauksessa tämä loppu: -
"Tämän minä olen teille puhunut, että minun iloni olisi teissä -
ja teidän ilonne tulisi täydelliseksi."
Kuule ystävä, kun Jumala kutsui iloon minua, niin tiedätkö, -
miten se tapahtui? Hän antoi tässäkin kohdassa, -
että Jeesuksen ilo meissä tulisi täydelliseksi.
Mutta vielä erikoisempaa oli, kun Hän sanoi, -
että Hänen ilonsa on ikuisista lähteistä.
Se ei ole sitä, että olisi jotain minun mieleistäni, niin tulisi ilo.
Kun siitä sai viime kerrallakin ilon, pitäisi tehdä sitä samaa.
Ei. Ilon lähde on ikuinen. Jumalan Sanan ilonlähteet ovat ikuisia.
Ja tämä viinipuuvertaus, että totuus tekee vapaaksi -
ja tietysti se Jeesuksen Sana, joka on aika erikoinen täällä -
1. Johanneksen kirjeessä. Johannes oli Jeesuksen lähin opetuslapsi.
Hän sanoo: "Jos sanomme, ettei meillä ole syntiä, -
niin me eksytämme itsemme, ja totuus ei ole meissä. -
Jos me tunnustamme syntimme, on hän uskollinen ja vanhurskas, -
niin että hän antaa meille synnit anteeksi -
ja puhdistaa meidät kaikesta vääryydestä."
Ja vielä sitä ennen: "...jos me valkeudessa vaellamme, -
niinkuin hän on valkeudessa, niin meillä on yhteys keskenämme, -
ja Jeesuksen Kristuksen, hänen Poikansa, veri puhdistaa -
meidät kaikesta synnistä."
Eli tässä viinipuuvertauksessa -
Jumalan Sana vapauttaa meidät valheesta, synnistä.
Poikansa veri puhdistaa meidät kaikesta synnistä.
Kun Johannes Kastaja saarnasi parannusta Juudean erämaassa -
ja kastoi parannuksen kasteella, sanoi hän paikalla oleville näin: -
Matt. 3:11: -
"Minä kastan teidät vedellä parannukseen, -
mutta se, joka minun jäljessäni tulee, on minua väkevämpi, -
jonka kenkiäkään minä en ole kelvollinen kantamaan; -
hän kastaa teidät Pyhällä Hengellä ja tulella."
Kun Jeesus oli mennyt Isän tykö taivaaseen, -
kokivat Hänen seuraajansa, mitä Johanneksen sanat tarkoittivat.
Ap.t. 2. luku, 1. jakeesta eteenpäin: -
"Ja kun helluntaipäivä oli tullut, olivat he kaikki yhdessä koolla.
Ja tuli yhtäkkiä humaus taivaasta, niinkuin olisi käynyt -
väkevä tuulispää, ja täytti koko huoneen, jossa he istuivat.
Ja he näkivät ikäänkuin tulisia kieliä, jotka jakaantuivat -
ja asettuivat heidän itsekunkin päälle.
Ja he tulivat kaikki Pyhällä Hengellä täytetyiksi -
ja alkoivat puhua muilla kielillä, sen mukaan -
mitä Henki heille puhuttavaksi antoi."
Jumalan Sana avaa meille sellaista ihmeellistä vapautta, -
jossa Isän lapset saavat Jeesuksen Kristuksen pelastustyön kautta -
kutsun myöskin omistaa se Jumalan tuli.
Jumalan tuli on sellainen tuli, että se on tullut monesti näkyviin.
En tiedä, miten Jumala valitsi Pyhän Hengen tulen näkemisen.
Kun ensimmäisen kerran näin Jumalan tulta, -
olin silloin Meksikossa.
Jumala kutsui yhden ystävän kautta Meksikoon.
Siellä oli Pyhän Hengen tapahtuma.
Siellä lopputilanteessa laulettiin kielillä.
Yksi Pyhän Hengen lahja on kielillä puhuminen.
Oli sovittu näin, -
että lopussa tietynlainen 30 naisen kuoro laulaa kielillä.
Tilaisuus päättyy siihen.
Kävi niin, että minäkin halusin mennä mukaan laulamaan kielillä.
Kun minä laulan kielillä, niin 2 000 ihmisen joukossa -
- siis valtavasti ihmisiä - niin minä näin siellä -
toistakymmentä ihmistä, joiden pään päällä oli 0,5 metriä korkea tuli.
Koko ajan leiskuva, elävä tuli. Minä tajusin, -
että alkuperäinen helluntain Pyhän Hengen tuli on uskovissa vieläkin.
Tajusin, että heidän täytyy olla täysin puhtaita ihmisiä.
Siis syntinsä tunnustaneet ja Jeesuksen verellä -
pyytäneet puhdistusta Isältä Jeesuksen ristintyön kautta.
Heidän puhtautensa onkin Jeesuksen puhtautta, -
pyhyyttä, jonka Jeesus ristillä lunasti heille.
Pelasti heidän elämänsä, mutta myös puhdisti heille tuon puhtauden, -
että se tuli paloi elävänä heidän päällänsä.
Minulla on sellainen ajatus, - sinä voit koetella sitä -
että Jumalan täyttämillä ihmisillä -
useimmiten se merkki on kielillä puhumisen lahjan saaminen.
Näin uskon. Sillä ainakin neljä kertaa Pyhän Hengen täyteys -
Raamatussa osoitetaan. He täyttyivät Pyhällä Hengellä -
ja näin se kielillä puhuminen heille sitten tuli.
Näin ystävä, tuokin asia paljastui minulle, -
että jokainen Pyhän Hengen täyttä- mä on saanut myös tulen sisimpään.
Tässä on se valtava kysymys tuosta tulesta.
Ajatellaan näin, että Suomessa -
ainakin 100 000 ihmistä puhuu kielillä.
Ovat kokeneet Pyhän Hengen täytty- myksen. Sitten puhuvat kielillä, -
mutta puuttuu se tuli siinä muodossa, josta Jeesus sanoo: -
He ajavat ulos riivaajia, panevat kätensä sairasten päälle -
ja ne tulevat terveiksi. Tai niin kuin Paavali -
Korintton seurakunnassa opettaa eri armolahjoista.
Ne ovat täysin yliluonnollisia. Ihminen ei niitä saa aikaiseksi.
Siinä on 9 eri armolahjaa.
Jokainen niistä on osa yliluonnollisuutta.
Onko niin, että kun Jumalan Henki täyttää, -
niin silloin Kristus-ruumiin seurakunnassa oleva tarve -
uskovien keskuudessa tai maailmassa olevien keskuudessa, -
jotka eivät Kristusta tunne, eivät ole Häntä kohdanneet.
Ajattele, kun Jeesus lähetti opetuslapsia, -
Hän valtuutti heidät panemaan kätensä sairasten päälle -
ja ne tulivat terveiksi. Paranivat täydellisesti.
He tulivat iloiten.
Hengetkin olivat heille alamaiset Jeesuksen nimen tähden.
Paavalin kirje korinttolaisille kertoo, mitä ovat armolahjat, -
yliluonnolliset lahjat, joita Herran Henki jakaa tahtonsa mukaan.
1. Kor. 12. luku, 4. jakeesta eteenpäin: -
"Armolahjat ovat moninaiset, mutta Henki on sama; -
ja seurakuntavirat ovat moninaiset, mutta Herra on sama; -
ja voimavaikutukset ovat moninaiset, mutta Jumala, -
joka kaikki kaikissa vaikuttaa, on sama.
Mutta kullekin annetaan Hengen ilmoitus yhteiseksi hyödyksi.
Niinpä saa Hengen kautta toinen viisauden sanat, -
toinen tiedon sanat saman Hengen vaikutuksesta; -
toinen saa uskon samassa Hengessä, -
toinen taas terveeksitekemisen lahjat siinä yhdessä Hengessä; -
toinen lahjan tehdä voimallisia tekoja; -
toinen profetoimisen lahjan, toinen lahjan arvostella henkiä; -
toinen eri kielillä puhumisen lahjan, -
toinen taas lahjan selittää kieliä. Mutta kaiken tämän vaikuttaa -
yksi ja sama Henki, jakaen kullekin erikseen, niinkuin tahtoo."
Ystävät, jokainen Pyhän Hengen tuottama armolahja on -
palvelulahja toista ihmistä varten. Ne ovat Jumalan tulen kosketuksia.
Ne ovat Jumalan ihmeitä, jotka Pyhän Hengen voima saa aikaan.
Tiedon sana, viisauden sana, uskon teko, -
ihmeen teko - kaikki tällaiset ihmeelliset asiat -
eivät ole ihmisten tekemiä, vaan Jumalan Hengen tekemiä.
Kun ne alkavat tapahtua, niin ajattele ihmistä, -
joka kokee parantumisen tulleen, -
kun tuo toinen laittoi kätensä hänen päällensä.
Tai tuo toinen sanoo: -
"Sinun oikeassa ylähammas- rivistössäsi -
siinä kulmahampaan viereisessä hampaassa on joku ongelma. -
Onko hammas sairas?" - "On, mistä sinä sen tiesit?"
Jumalan Henki tahtoi ilmoittaa, että Hän tahtoo parantaa tämän -
tai siunata niin, että se paranee -
Jumalan tahtomalla hetkellä tai tavalla.
Tai sitten aukeaa kokonaan erilainen ovi.
Niin kuin eräässä kohdassa tuli tiedon sana: -
"Onko jollakin ihmisellä ongelmaa homejuuston kanssa?"
Niin voitko kuvitella? Siellä eräs vähän arasti nostaa kätensä: -
"Se on ainoa, mille minä olen allerginen."
Pyysin häntä tämän jälkeen rukouksen alkaessa esirukoukseen.
Vähän siinä rukoiltiin.
Panin merkille, ettei Jeesus Kristus taida vielä olla -
hänen Herransa ja Vapahtajansa. Ja niin olikin.
Hän halusi pyytää: "Tule Jeesus, Herrakseni ja Vapahtajakseni. -
Anna Jumala, Jeesuksen tähden minulle kaikki syntini anteeksi."
Ystävä, ihmettelin siinä, että nyt tarvittiin näköjään tiedon sana.
Tuo heikkous ja yliherkkyys tai allergisuus, -
että ei kyennytkään homejuustoa käyttämään, -
oli sille yliherkkä.
Tarvittiin se, jotta hän tulisi pelastuksen yhteyteen.
Tämän maailman ruhtinaan pimeyden valtakunnasta -
Jeesuksen Kristuksen kirkkauden valtakuntaan, -
pelastuksen osallisuuteen.
Siis tiedon sana voi olla hyvin monessa muodossa.
Yleensä siinä tulee Jumalan läsnä- olon kokeminen sille ihmiselle.
Jumala onkin kiinnostunut minun asiastani, jota en ole kertonut.
Mistä tämä ihminen sen voi tietää?
Ystävä kallis, siinä seurakunnassa, -
jossa nämä Jumalan armoitukset ovat runsaasti käytössä, -
niin ne ovat vain ihmisen auttamiseksi.
Pyhä Henki tuo Kristuksen omasta heille sen avun.
Ne ovat Jumalan kosketuksia, -
Jumalan antamia ja valmistamia.
Lahjat olisivat siis kokonaan palvelulahjoja toista ihmistä varten.
Jos seurakunta siis on Kristuksen täyteyttä täynnä, -
niin ihmisillä ei näitä puutteita olekaan kovin montaa.
Ihmiset voivat sen sijaan iloita terveydestä ja kaikesta siitä, -
mitä Kristuksen täyteydessä oleva seurakunta voi jakaa -
Pyhässä Hengessä tarvitsevalle.
Sitä viisautta, joka tulee Jumalalta, -
sitä vapautusta, joka tulee niille, -
jotka ovat jääneet kiinni pinttyneisiin elämäntapoihin.
He eivät millään muulla pääse niistä irti -
kuin Jumalan Hengen vapauttavalla voimalla Jeesuksen auktoriteetissa -
nämä ns. addiktiot sidottuina, nuhdeltuina, karkotettuina ihmisestä.
No, moni ei tätä ymmärrä.
Kun on kuitenkin saanut nähdä kymmeninä vuosina, -
että tämä kaikki on jokaisen armolahjan kohdalla totta.
Miksi Kristus-ruumis, tämä viinipuu, on vielä keskeneräinen?
Palaako tuli? Palaako Jumalan tuli seurakunnassa?
Palaako Jumalan Hengen täyteys puhdistetuissa astioissa?
Vielä tuo Jumalan Hengen tuli toisenlaisena.
Suomessa on kauhea pelko eri uskontoja kohtaan, -
kun niissä tapetaan ihmisiä.
Siis sielunvihollinen haluaa vuodattaa maahan verta, -
joka on pelastumattomien ihmisten verta.
Kun Jeesuksen ristiinnaulitseminen lähestyi, -
tuli Jeesus opetuslapsineen maa- tilalle, jonka nimi on Getsemane.
Siellä Hän sanoi opetuslapsilleen näin.
Matt. 26. luku, jakeesta 36 eteenpäin: -
"'Istukaa tässä, sillä aikaa kun minä menen ja rukoilen tuolla'.
Ja hän otti mukaansa Pietarin ja ne kaksi Sebedeuksen poikaa; -
ja hän alkoi murehtia ja tulla tuskaan.
Silloin hän sanoi heille: 'Minun sieluni on syvästi murheellinen, -
kuolemaan asti; olkaa tässä ja valvokaa minun kanssani'.
Ja hän meni vähän edemmäksi, lankesi kasvoilleen ja rukoili sanoen:
'Isäni, jos mahdollista on, niin menköön minulta pois tämä malja; -
ei kuitenkaan niinkuin minä tahdon, vaan niinkuin sinä'.
Ja hän tuli opetuslasten tykö ja tapasi heidät nukkumasta -
ja sanoi Pietarille: 'Niin ette siis jaksaneet yhtä hetkeä -
valvoa minun kanssani! Valvokaa ja rukoilkaa, -
ettette joutuisi kiusaukseen; henki tosin on altis, mutta liha on heikko.'"
Kuule ystävä, kun olin Israelissa, niin ajattelin, -
että nyt on vuori, jonne nousen Jeesuksen tavoin rukoilemaan.
Niille samoille kallioille varmaan, missä Jeesus Getsemanessa rukoili.
Ja rukoilijat nukkuivat.
Jeesus kutsui Pietarin, Jaakobin ja Johanneksen valvomaan -
ja rukoilemaan sillä aikaa, kun Hän menee rukoilemaan Isää.
Hän tulee vähän ajan päästä, ja rukoilijat nukkuvat.
Jeesus sanoo: "Valvokaa ja rukoilkaa [...] -
henki tosin on altis, mutta liha on heikko."
Kolmasti Hän löytää heidät nukkumasta. Ihan kuin sinut ja minut.
Meidän pitäisi Pyhässä Hengessä rukoilla lakkaamatta!
Valvoa ja rukoilla, ettemme joutuisi kiusaukseen.
Liha on heikko, hengessä olemme alttiita.
Rukous on vielä Suomessa heikkoa siihen nähden, -
että tuli syttyy ja palaa.
Siellä kun rukoilen, niin tiedätkö, mitä tapahtui?
Siellä Jeesuksen polvistuessa polvistuin samalla lailla.
Kivet olivat hirveän terävät polvien alla.
Se ei tuntunut pahalta, mutta pahalta tuntui: "Aaa-aaa-aaa-aa..."
Mitä varten nuo häiritsevät minun rukoustani!
Herra alkaa sanoa minulle: -
"Sinä näit ne, jotka viidesti päivässä rukoilevat tietämättä, -
ketä rukoilevat."
Saman tien Hän näytti yläpuolella valtavan tulen.
Jos olisin hypännyt, olisin tulesta saanut kiinni.
Koko sen alueen yllä Jumalan Hengen tuli - vain otettavaksi vastaan.
Kun teidät kastetaan Pyhällä Hengellä ja tulella, -
niin vasta sitten. Niinkö siinä käy, -
että täytymme Pyhällä Hengellä, mutta tulella kastaminen puuttuu?
Ja kaikki muuttuisi. Näin Jeesus kerran näytti sen, -
kun Hän näytti niitä tulinuolia, jotka tulivat.
Hän sanoi: Näitä kyllä te saatte, -
mutta sitten, kun teidät kastetaan Pyhällä Hengellä ja tulella, -
niin kaikki muuttuu.
Ja minä ihan odotan, että seura- kunnissa monia kastettaisiin -
Pyhällä Hengellä ja tulella.
Että se pelko näitten kohdalla, -
jotka tekevät meistä marttyyreitä...
että se alkuseurakunnan pelko, kun he ylistivät Jeesusta Kristusta -
ristiinnaulittuina pää alaspäin ja poltettuina...
He ylistivät pelastajaansa Jeesusta Kristusta, -
koska heidät oli kastettu Pyhällä Hengellä ja tulella.
Tällainen tuli on olemassa.
Mutta tiedätkö, mitä silloin kun Jumala vei minut leskenä...
Hän vei minut leskenä sinne Eurooppaan.
Eläkkeelle jäätyäni minä kysyin: -
"Onko Sinulla vielä minulle jotain tehtävää?"
Olin hyvin sairas. Vaimo oli kuollut, haudattu.
Ajattelin, että taitaa olla melkein sinne hautaan seuraava matkani.
Ei siis ollut mitään motiivia tehdä työtä surun keskellä.
Niin Hän sanoo siinä, -
että Düsseldorf kaksi kuukautta - siis pois Suomesta.
No, kahden kuukauden perästä kuuliaisena lähden.
En kerro nyt siitä kahdesta kuukaudesta muuta kuin sen, -
että siellä Etelä-Saksassa tuli valtava ilmestys.
Jos ajatellaan Eurooppaa pienessä koossa tässä pöydällä, -
niin koko pöydän ympärillä sen Euroopan yllä oli -
Jumalan Hengen tuli kauttaaltaan joka paikassa.
Ja minä ihmettelen: "Ei voi olla totta."
Joka paikassa Jumalan valtakunta menee takaperin.
Kirkkoja myydään, virkoja ei täytetä, väki vähenee kirkossa.
Ei voi olla totta. Ei voi olla totta!
Mutta Jumala tahtoi näyttää toisen kerran.
Sen koko Euroopan yllä - kaikkialla Jumalan tuli.
Minä kysyin: "Miten se voi olla mahdollista?"
Vastaus oli heti: Hitlerin noususta [käsitin valtaannoususta]
3. ja 4. sukupolveen kaikki on suljettuna -
ja siitä lähtien kaikki on avoimena.
Siis Jumalan mahdollisuudet avautuvat. Käsitin siinä, -
että Hitlerin valtaannousu -
liittyy raamatunkohtaan: "...kostan isien pahat teot -
lapsille kolmanteen ja neljänteen polveen, -
niille, jotka minua vihaavat;"
Ne juutalaisvainot - 6 miljoonaa.
Kotien ja kaupunkien tuhoamiset, -
kymmenien miljoonien surmaamiset.
Kostan isien pahat teot lapsille 3. ja 4. polveen niille, -
jotka minua vihaavat. Ainakin juutalaisviha lähti liikkeelle -
ja näyttää jatkuvan.
Hänen omaisuuskansaansa vihataan, -
vaikka Hän on Daavidin jälkeläinen.
Sukupolvissa Daavidin jälkeen Häntä sanotaan Daavidin Pojaksi.
Häntä sanotaan Aabrahamin, Iisakin ja Jaakobin jälkeläiseksi.
Aabrahamin, Iisakin ja Jaakobin Jumala, kolmiyhteinen Jumalamme.
Hänen kansaansa vihataan.
Hänen kansansa jälkeläisenä Jeesus sai syntyä, -
ja koko Raamattu tulla juutalaisten kautta.
Ja mekö vihaisimme juutalaisia?
Paavali antaa ohjeita siitä, miten tulisi rukoilla -
ja mitä tulisi ottaa huomioon rukoillessamme.
1. Tess. 5. luku, jakeesta 14 eteenpäin: -
"Me kehoitamme teitä, veljet: nuhdelkaa kurittomia, -
rohkaiskaa alakuloisia, holhotkaa heikkoja, -
olkaa pitkämieliset kaikkia kohtaan.
Katsokaa, ettei kukaan kosta kenellekään pahaa pahalla, -
vaan pyrkikää aina tekemään hyvää toinen toisellenne ja kaikille.
Olkaa aina iloiset. Rukoilkaa lak- kaamatta. Kiittäkää joka tilassa.
Sillä se on Jumalan tahto teihin nähden Kristuksessa Jeesuksessa.
Henkeä älkää sammuttako, profetoimista älkää halveksuko, -
mutta koetelkaa kaikki, pitäkää se, mikä hyvää on; -
karttakaa kaikenlaista pahaa."
Tämä tuli, joka Euroopassa silloin näkyi, -
niin ajattelen vielä sitä tulta.
Tarvittaisiinko me rukouksessa sellaista tulta?
Eihän me tahdota jaksaa rukoilla, -
vaikka nuo toiset voivat rukoilla 5 kertaa päivässä.
Ja juutalaisilla oli kolme rukous- aikaa, -
muistaakseni klo 9, klo 12 ja klo 15.
Se on vähän siten, kuin Jeesuksen ristillä ollessa -
oli täydellinen pimeys.
Niin, tuo rukouksen tuli.
Miksi kerron siitä?
Sen tähden, että jokainen Suomen herätys -
on alkanut siitä, että Jumalan Henki on laskeutunut -
rukoilijoitten sisimpään.
He ovat täytetyt rukouksen hengellä, -
ja Jumala on vastannut vuodatta- malla Pyhää Henkeänsä niin, -
että se tuli alkaa palaa.
Niin että syntien tunnustus ja syntien anteeksisaamisen kokeminen -
puhdistaa astiat, jotta Jumalan Henki voi ne täyttää tulella -
ja herätys menee eteenpäin.
Ei vain niin, että puhumme herätyksestä: "Herätys on tulossa."
Mahdollisuus siihen on ainoastaan, että Pyhä Henki täyttää meidät.
Tulee tuo palvelualttius Pyhän Hengen lahjojen kautta.
Ei ole kiinni Jumalasta, -
etteikö Kristus-ruumis tulisi täyteen kaikkia lahjojansa.
Se on kiinni siitä, että me elämme itsellemme -
emmekä ole vakavissamme pelas- tumattomien ihmisten sieluista.
Se tulen todellisuus, kutsu omistaa Pyhä Henki, -
kutsu omistaa Pyhän Hengen kautta tulikastetta, -
Pyhän Hengen kastetta, Pyhän Hengen lahjoja.
Ihmiset ovat sairaita, syntiä täynnä.
Pimeyttä täynnä, viinaa, alkoholismia, -
kaikenlaisia nautintoaineita -
ja huumausaineita.
He kuolevat vääriin elämäntapoihin.
Tämä kansa hukkuu -
ja kuitenkin se on Jumalan tuleksi valittu.
Se, mitä koin siellä Martin kirkossa....
Istuin siinä ja koin, että tulee valtava profetia suuhun.
Sattuu! Sattuu! Sattuu! Ja kun se tuli, -
että Suomen kansa on Jumalan tuli, niin tiedätkö, -
että se sattui suuhun! Tiedän, että se on vielä totta.
Suomen kansasta tulee Jumalan tuli, joka vie sanoman Eurooppaan, -
jotta tuli toteutuu Euroopassa.
Se on tänä päivänä vielä aika lailla ilman tulta.
Materialismi ja pahoinvointi, itselle eläminen, -
näkyväistä koko sydämestä kunnioittaminen.
Näkyväiset ovat talletettuina sille tulelle, -
joka hävittää sen, mikä on näkyväistä.
Ja näkymättömät. Jumalan Sanassa sanotaan, -
että näkymättömät ovat ikuisia, näkyväiset ovat ajallisia.
Tulta tarvitaan, että näkymättömät tulevat niin tarpeellisiksi, -
todellisiksi, kuin ne todellisuudessa ovat.
Tämä itselle eläminen ja ajallisen jumaloiminen, -
näkyväisen jumaloiminen, sille koko elämänsä antaminen, -
sehän on poissa Jumalasta.
Se, mikä on suurta maailmassa, on kauhistus Jumalalle.
Hän voi siunata suurta, antaa siitä siunausta, -
kunhan se tulee siunaukseksi monille eikä vain yhdelle.
Rikkaalle miehelle, joka kokosi suuria varastoja, Jumala sanoi: -
"Sinä mieletön, tänä yönä sinun sielusi vaaditaan sinulta pois; -
kenelle sitten joutuu se, mitä sinä olet hankkinut?"
Ystävä, Jumala rakastaa niin paljon köyhiä ja rikkaita, -
mutta sieltä korkealta kaikkien kukkuloiden tulee alentua -
ja kaikkien laaksojen tulee tulla korotetuiksi.
Alkuseurakunnan malli oli, että niiltä, joilta oli puuttunut, -
ei puuttunut mitään. Ja ne, joilla oli paljon, -
olivat jakaneet niille, joilta puuttui.
Suomen kansalla kaikki tämä katastrofi tulisi herätyksessä -
aivan toiseen, ihmeelliseen, Jumalan antamaan siunaukseen.
Se tuli voisikin auttaa meidän suuria vaikeuksiamme, -
jotka ovat kaikkien tiedossa.
Jumalan tuli on vain harvojen tiedossa. Se syttyy. Saat olla varma.
Aamen.
Kuten Paavali muistutti roomalaisia jo 1. vuosisadalla -
Jumalan pelosta, muistuttaa hän meitäkin, -
jotka olemme vielä enemmän pois poikenneet.
Room. 3. luku, jakeesta 10 eteenpäin: -
"Ei ole ketään vanhurskasta, ei ainoatakaan, -
ei ole ketään ymmärtäväistä, ei ketään, joka etsii Jumalaa; -
kaikki ovat poikenneet pois, kaikki tyynni kelvottomiksi käyneet; -
ei ole ketään, joka tekee sitä, mikä hyvää on, ei yhden yhtäkään.
Heidän kurkkunsa on avoin hauta, kielellänsä he pettävät, -
kyykäärmeen myrkkyä on heidän huultensa alla; -
heidän suunsa on täynnä kirousta ja katkeruutta.
Heidän jalkansa ovat nopeat vuodattamaan verta, -
hävitys ja kurjuus on heidän teillänsä, -
ja rauhan tietä he eivät tunne. Ei ole Jumalan pelko -
heidän silmäinsä edessä."
Rukoilimme kerran tuolla Senaatintorilla.
Joshua Paul, Etelä-Korean aamu- rukousten Suomeen tuoja, pyysi, -
että Senaatin torilla rukoilisimme Suomen puolesta.
Siinä kun rukoilimme - meitä oli 80 ihmistä -
hän yhtäkkiä sanoo: "Pidä nyt loppurukous."
Loppurukouksen aikana osui katseeni siihen vanhaan yliopistoon, -
jossa olin opiskellut teologiaa.
Siinä tulee tämä näin...
Joitakin vuosikymmeniä aikaisemmin poistui Jumalan pelko -
teologisesta tiedekunnasta professoreilta ja opiskelijoilta.
Ehkä ei yleisesti, mutta siten, että siinä oli se suurin osa.
Ilmapiiri muuttui Jumalan pelosta pois.
Samalla sisimmälleni tavallaan ilmoitettiin...
Kaikki muut tiedekunnat huomasivat, -
että papiksi opiskelevilta ja professoriopettajilta -
jumalisuus syvemmässä muodossa on poistunut.
Alhaalla oli Poliisilaitos, joka edusti lakitupaa.
Sama tilanne oli lakiprofessoreiksi opiskelevilla.
Poliisilaitos vastasi lain käytän- töönpanosta.
Laki muuttui tietysti, jos lakia laadittiin ilman Jumalan pelkoa.
Vasemmalla oli Valtioneuvosto, meidän ministerimme, -
lain täytäntöönpanijat eduskunnan kanssa.
Niin ystävä, oliko se sieltäkin poistunut, -
kuten teologisesta tiedekunnasta ja tiedekunnista?
Usein nämä hallitsijat näet olivat yliopisto-oppineita.
Entäs sitten takana kirkko?
Voi, hyvänen aika! Tiedätkö mitä?
Kirkkososiologian assistenttina oli mies, -
joka valittiin kirkkoherraksi Helsingin tuomiokirkkoon.
Hänellä oli suuri kunnia ja valtuutus, -
kun hän oli kirkkososiologiaa opiskellut ja oli kirkkoherrana.
Hän halusi Dalai Laman, buddhalaisten kristuksen.
Ei se ole kristus - heidän esiprofeettansa.
Eikä hän ollut profeettakaan, vaan hän oli epäjumalakultti.
Häntä palvottiin. Hän johti.
Hän tuli saarnaamaan, edustamaan pakanuutta, henkivaltoja -
meidän kristilliseen kirkkoomme.
Hän tavallaan saastutti temppelin vain siksi, -
että Jumalan pelko oli teologisesta tiedekunnasta -
professorien, avustajien ja papiksi opiskelevien keskuudesta poissa.
Samalla tavoin kuin Vanhassa testamentissa, -
oliko se profeetta Hesekiel, kun näki, -
että sen ajan temppelissä tehtiin jumalattomuutta.
Profeetta näki Jumalan Hengen poistuvan temppelistä.
Sen jälkeen alkoi uskonnollisuus -
ja se, mistä Jeesus sanoi, -
ettei se ollutkaan enää se temppeli, joka sen olisi tullut olla.
Hän ajoi ulos sieltä rahanvaihtajat.
Ja kuinka ollakaan, ylipappien, kirjanoppineiden, fariseusten -
ja kaiken sen hengellisen ylimystön kautta Jeesus ristiinnaulittiin -
roomalaisten sotilaiden avustamana.
Siis se todellisuus, todellinen Jumalan pelko voi poistua sieltä, -
missä sitä on harjoitettu.
On se sitten isoissa temppeleissä, pienissä rukousryhmissä, -
missä tahansa. Jos siellä synti alkaa voittaa, -
niin Jumalan kirkkaus väistyy -
aivan kuten vanhan liiton temppelistä.
Tämä on Jumalan tulen todellisuus ennen Kristuksen tuloa maan päälle.
Se Jumalan Hengen todellisuus.
Uskotko, että morsiusseurakunta noustessaan olisi puhdas, -
täydellinen? Vai muuttuisiko se siinä, -
kun Jumala sanoo, että pasuunat alkavat soida?
Kun Jumalan hetki tulee ja Kristus-morsian nousee -
ylkää vastaan hääjuhlaan?
Vai puhdistetaanko se Jumalan tulella sitä ennen?
Joutuuko Herra sanomaan, että Hän ei tunne meitä siksi, -
että se elämä ei olekaan Jumalan tahdon mukaista seurakunnassa?
Tässä hajotetussa Kristus- ruumiissa, -
joka tämän hetken seurakunta tahtoo olla: jakautuneena joka suuntaan, -
lohkoon, lahkoon ja kaikkeen, missä Kristus-ruumis ei olekaan yksi.
Tuleeko se Suomessa yhdeksi, -
niin että Suomen kansasta tulee Jumalan tuli?
Nämä kysymykset jäävät kysymyksiksi sinulle. Aamen.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare