Armolahjat ovat Jeesukseen uskoville -
Pyhän Hengen antamia palvelulahjoja toisia ihmisiä varten.
Vuodesta 1975 lähtien pastori Oiva Salli oppi kirjoista tuntemaan, -
miten Pyhä Henki toimii. Vuotta myöhemmin alkoi tapahtua.
Oiva sai esirukouksen aikana täyttyä Pyhällä Hengellä -
ja sai kielillä puhumisen armolahjan.
Muutaman vuoden sisällä Pyhä Henki näki hyväksi antaa lisää välineitä.
Kun Herra armolahjan kautta parantaa ihmisen -
ja tuo rohkaisun ja virvoituksen sanoja Pyhän Hengen voimassa, -
se on ihmeellistä. Kun Pyhän Hengen hedelmät, -
esim. rakkaus, ilo ja rauha saavat toimia armolahjojen ohessa, -
tilanne on siunaukseksi elämää varten.
Puhe on nyt Pyhästä Hengestä.
Olen monesti ajatellut, -
että Pyhä Henki tuntemattomana jotenkin pelottaa, -
kun koko Jumaluuden osa-alue on kyseessä.
Se alkulähtökohta, -
johon pappeusvuoden ensimmäisinä kuukausina törmäsin, oli se, -
että minulta pyydettiin Vartiokylän srk:ssa, -
että opettaisin heille spiritismistä.
Sanoin, että voisin ehkä opettaa, mutta kun en tunne asiaa ollenkaan.
Joku sisäinen tuntemus oli siinä, -
että taitaisi olla parempi kuitenkin opettaa Pyhästä Hengestä.
Tulin sanoneeksi, että voisin opettaa vaikka Pyhän Hengen lahjoista.
Siinä kävi sitten niin, etten tiennyt niistäkään yhtään mitään.
Hain useampia kirjoja ja siitä rupesin opiskelemaan.
Huomasin, etten tiedä todellakaan. Nämä kaikki puuttuvat minulta -
ja näyttävät puuttuvan kirkolta myös.
Olin Vartiokylässä papiston apulaisena ensin -
ja sitten vt. kappalaisena.
Oli aika erikoista, että tämmöiseen tehtävään sitten pyydettiin.
Tuo opetusjakso alkoi sillä, että tutkin niitä kirjoja -
ja löysin sieltä sellaisen yhden lauseen: -
mitä yhteyttä pimeydellä on valkeuden kanssa?
Kun kirjoitin sitä huoneentaulua varten paperille -
ja viimeisen pisteen laitoin siihen virkkeeseen, -
niin tiedätkö, lampun johto paloi poikki.
Ja se posliinikuuppa, semmoinen suuri lamppu -
tuhansiksi sirpaleiksi lattialle - ja täysi pimeys.
Se oli sitä Jumalan opetusta: sinä et tiedä mitään, et tunne mitään.
Tuon jälkeen esitin sen seura- kunnalle, ja joku sen nauhoitti.
Kuuntelin sitä: Jaha, kirjatietoa. Ei yhtään kokemusta.
Ajattelin, että ei hyvänen aika! Eteenpäin pitäisi päästä.
Kuinka ollakaan, nuoriso-ohjaaja/ poikatyöntekijä ja päiväkerhotäti -
olivat pariskuntana käyneet jossain tilaisuudessa.
Ulkolainen evankelista oli puhunut, -
ja heidän kasvonsa olivat NIIN onnelliset kasvot.
Jouduin kysymään: "Mitä teille kuuluu?"
He olivat kohdanneet tämän ihmisen.
Hän puhui Pyhän Hengen johdatuksessa.
Heidän kasvonsa kertoivat tuntien perästä, -
että se Sana oli sattunut heihin. Onnellisuus näkyi heistä.
Pyhä Henki oli siis vaikuttanut niin voimakkaasti.
Ajattelin, että minun pitää tavata tämä ihminen.
Menin seuraavaan tilaisuuteen.
Tämä ihminen oli varustettu kaikenlaisilla armolahjoilla.
Näin käytännössä, kun hän profetoi.
Kun hän kerran sitten tuli yhteen kotiin, siellä oli sairas mies.
Tasapainoaisti täydellisesti poissa.
Kysyin: "Voisiko tämä ulkomaalainen tulla rukoilemaan terveyttä?"
"Totta kai voi tulla. Meillä on aina ovet auki", sanoi tämä mies.
Hän parani sillä hetkellä, kun tuo rukous tapahtui.
Hän lähti kävelemään ilman mitään vaivoja, huojumista tai kaatumista.
Hän sanoi: "Minä olin kapteeni sodassa." Ja käveli kuin terve mies.
Tämmöisiä ihmeitä alkoi näkyä.
Pyysin Sanan ja rukouksen iltaan häntä. Sain luvan siihen.
Vartiokylässä Puotilan kappelissa oli tilaisuus.
Siellä itselläni oli mahakatarri entisestä ammatista.
Olin puutarhuri ennen papiksi lukemista.
Sieltä asti oli ja opiskeluaikana lisääntyi vaan se katarri.
Hän sanoi tiedon sanat: "Jeesuksen nimessä olet jo terve."
Petyin tavattomasti, että eihän hän edes rukoillut!
Kuitenkin kolmen aamun perästä jouduin itse toteamaan, -
että minä paranin.
Tuossa tilanteessa ja sen jälkeenkin parani monia ihmisiä.
Tuli uskoon monia ihmisiä.
Tajusin, että on käytännön asia toimia Pyhässä Hengessä.
Pari vuotta myöhemmin olin tilaisuudessa, -
jossa minun puolestani rukoiltiin.
Kysyttiin ensin: "Mitä sinä tahdot?"
Sanoin, että toivoisin saavani Pyhän Hengen täyteyden.
Hän alkoi rukoilla. Tuo mies oli monien puolesta rukoillut -
ja sadat ihmiset olivat täyttyneet Pyhällä Hengellä.
Sen jälkeen koin ensimmäistä kertaa kielillä puhumisen hyvin vahvana.
No, mutta samana iltana kävikin niin, -
että olin pastoraalikurssilla siellä majoitustilassa yksinäni.
Siinä sängyllä rupesin sitten puhumaan kielillä.
Kohta koin pari voimakasta ilmestystä.
Olin pitkän aikaa näyssä, jossa minut kohotettiin taivaisiin.
Sinne, missä oli päätetty, -
että Jeesus asettaa ehtoollisen maan päällä.
Kun tällaisia näkyjä alkoi tulla, niin ajattelin, -
mistä hengestä tämä on kotoisin.
Siellä oli Esko Oikarinen, joka oli Australiassa ollut pappina, -
siirtolaispappina palvelemassa suomalaisia siellä.
Kuinka ollakaan, kävi näin, että kerroin hänelle.
Siinä hänen kuultensa puhuin vähän kielillä.
Hän sanoi: "Kuule, Jumala on vaikuttanut nämä kielet. -
Älä pelkää yhtään, vaan jatka."
Olin Nokialla nuorisopappina juuri näinä aikoina, -
kun olin täyttynyt Pyhällä Hengellä.
Siellä alttarilla ollessa virren aikana koin, -
että hiljaksiin rupean puhumaan kielillä.
Siihen tuli selitys: "Sinun pitää puhua saarnassa -
'usko ilman tekoja on kuin kuollut ruumis haudassa'."
Siihen aikaan olinkin kirjoitellut ne saarnani -
ja aika lailla sujuvasti pyrin lukemaan ne saarnat.
Enhän semmoista aihetta, joka ei ollut lainkaan saarnateksteissäni -
voinut ollenkaan tuoda siinä julki.
Siellä oli suntiona henkilö, -
joka piti raamattututkintailtoja -
eli raamattupiiriä siellä sivukirkolla.
Hän sanoi jumalanpalveluksen jälkeen: -
"Kuule Oiva, onko sulla aikaa? Mulla on asiaa. -
Kuule, kun me tutkitaan täällä Raamattua eikä meillä ole tekoja."
Niin kuin kirkonpenkissä joku olisi peukalonsa laittanut -
kirkonpenkin päähän: "Tässä se oli, mitä sinun olisi pitänyt puhua."
Joitakin kuukausia myöhemmin alueen diakonissa täytti vuosia.
Tuttavaperheinä asuttiin ja elettiin, työtovereina. Hän sanoi: -
"Kuule Oiva, tulisitko sinä tuomaan seurakunnan tervehdyksen?"
Ihmettelin sitten jälkeenpäin, että hyvänen aika!
Juuri raamattupiirissä olevat sen alueen ihmiset -
olivatkin hänen syntymäpäivillään. Ja minä rupean puhumaan, -
että usko ilman tekoja on kuin kuollut ruumis haudassa.
Eli syntymäpäivätervehdyksenä tämmöinen kauhea.
Onneksi oli juotu kahvit ja lähdin sieltä niska punaisena pois.
Ajattelin, ettei kukaan voinut nyt ymmärtää, -
miksi pappi puhuu tämmöistä tervehdyksenä syntymäpäivillä.
Tältä diakonissalta kysyin myöhem- min: "No kuule, suutuitko sinä, -
kun semmoisen tulenpalavan puhuin?"
"En mää muista yhtään, että siinä olisi mittään ollut."
Tällä lailla rupesi armolahja toimimaan, kielten selitys.
"Ja kun helluntaipäivä oli tullut, olivat he kaikki yhdessä koolla.
Ja tuli yhtäkkiä humaus taivaasta, niinkuin olisi käynyt -
väkevä tuulispää, ja täytti koko huoneen, jossa he istuivat.
Ja he näkivät ikäänkuin tulisia kieliä, jotka jakaantuivat -
ja asettuivat heidän itsekunkin päälle.
Ja he tulivat kaikki Pyhällä Hengellä täytetyiksi -
ja alkoivat puhua muilla kielillä, sen mukaan -
mitä Henki heille puhuttavaksi antoi."
Vasta viime vuosina eli nyt useita vuosia myöhemmin...
Tuo äsken kertomani tapahtui vuosina 1975-1976.
Tänään eletään vuotta 2017.
Aikaa on siis vierähtänyt paljon.
Nyt on tapahtunut semmoista, että kun olen opettanut, -
miten kielillä puhutaan -
ja miten Pyhällä Hengellä täyttyminen voi tapahtua, -
niin sitä on tapahtunut usein.
Sen lisäksi joku on sanonut kielet saaneensa, -
muttei ole itse yhtään selittänyt eikä niitä ole koskaan selitetty.
Eräälle pastoripariskunnalle tapahtui näin käydessäni heillä kotona.
Oli puhetta siitä, onko heillä kielillä puhumisen lahjaa.
No, onhan meillä. - Mutta onko kukaan koskaan selittänyt?
No, ei ole kyllä selittänyt kukaan.
Sanoin, että jos Jumala antaa, kun se ei ole minun otettavissani -
jos Jumala antaa selityksen, -
niin voisitteko nyt vuorotellen puhua kielillä?
Se oli Jumalan ihmeellistä lahjaa, että Jumala antoi selityksen.
He ihmettelivät: "Jaha, nämä ovatkin ihan oikeita kieliä, -
kun selitystäkin voi tulla." Epävarmuutta oli siis olemassa, -
ovatko nämä Jumalan antamat kielet, -
kun ei ole selityksiä koskaan tullut.
Sitten kysyin: "Olisiko mahdollista, että te alkaisitte selittää?"
"No, eihän tämä nyt mitenkään voi tapahtua."
Minä rupesin opettamaan: "Kuule, kun minä puhun kielillä, -
niin sinä et saat yhtään siinä itse yrittää. -
Jos rupeat yrittämään, niin se menee pieleen. -
Ei se lahja tule kuin vastaan- ottamalla, ei yrittämällä. -
Sitten toinen mahdollisuus: sinä alkaisit rukoilla itse. -
Älä vaan rukoile ymmärryksellä tai kielillä. -
Se estää kokonaan sen lahjan vastaanottamisen. -
Kuuntelet vain ja odotat. -
Ihan voi tulla joko sanoja sinun mieleesi, ja sinä sanot ne, -
tai sitten voit nähdä näyn ja pyydät Jumalalta: -
'Jumala, mitä tämä näky tarkoittaa?' -
Kun pyydät sitä, Jumala usein antaa sen, mitä se näky tarkoittaa. -
Se on selkeä kielen selitys, kun selität, mitä näkyä näit. -
Kolmas mahdollisuus on vielä se, -
että saat mieleesi jonkun asiakoko- naisuuden, isomman tai pienemmän -
ja omin sanoin kerrot sen."
Kun näin olin opettanut pariin kertaan, -
niin pariskunnan mies sanoo: "No, voinhan minä yrittää."
Sitten selitin: "Älä nyt vaan sitten yritä. Otat vaan vastaan."
Kun minä rupean puhumaan kielillä, niin voitko kuvitella?
Hyvin sujuvasti hän selittää kieliä ensimmäistä kertaa.
Ei ole kuullutkaan koskaan, että hänen kieliään selitetään.
Ja että joku opettaa, ja hän itse selittää.
Hän oli yllättynyt.
Minä sanoin, että nyt vaan toinen kerta, että se jäisi pysyväksi.
Ja kolmas kerta. Joka kerta se tuli niin sujuvasti.
Sitten tämä toinen aviopuoliso.
Sanoin: "Ryhdytäänkö sinun kanssasi samoin?"
"No, en mää kyllä. En mää kyllä."
Tapahtui kuitenkin, että hän sitten hyväksyi sen: "No, okei."
Siinä yhteydessä ei tapahtunut mitään.
Sanoin: "Kuule, mietipä nyt, tuliko sinun mieleesi jotakin."
"No, kun tarkemmin ajattelen, niin tämmöinen asia tuli mieleen."
Puoliso sanoi saman tien: "Kuule, se oli ihan oikein. -
Minä sain saman selityksen."
Se siis testattiin heti, että hän oli saanut sen lahjan.
Se oli vain eri muodossa kuin tällä aviopuolisolla.
No, toisen kerran ja kolmannen kerran - ja se toimi todella.
Sitten tavattiin muutaman kuukauden perästä tämä sama pariskunta.
Pyysin heitä käymään luonani kotona ja tiedätkö, mitä?
Siinä sen pitemmän keskustelun ja rukouksen yhteydessä kysyin: -
"No, oletteko te koskaan saaneet mitään ilmestyksiä, näkyjä?"
Hengellisesti voi nähdä joko filmiä tai ihan selkeitä kuvia.
Selvänä tai vähän utuisempana, mutta niin, että näky on olemassa.
Sen voisi periaatteessa piirtää. Niin selviä monesti ihminen näkee.
Pyhän Hengen hengellisiä ilmestyksiä.
Siinä sitten sanoivat, etteivät ole koskaan mitään näkyjä nähneet.
En tiedä, mistä johtui, mutta tulin sanoneeksi: -
"Se ei ole kyllä Herralle mikään ongelma."
Rupesin puhumaan kielillä. He molemmat alkavat selittää: -
"Nyt näen tämmöistä näkyä." Ja toinen kanssa.
Jumala oli siis paljon halukkaampi molempien kohdalla -
antamaan kielten selitystä, vahvistumaan siitä, -
että heidän puhumansa kielet ovat ihan oikeat.
Sitten se, että tuli ilmestys.
Ja selitykset aukenivat heille eri muodossa.
Hyvien monien kohdalla on käynyt ihan samalla tavalla.
Kun olen opettanut asioita, ne ovat alkaneet toimia.
Olen oikeastaan nähnyt sen, -
kun Jeesus sanoo: "Tulta minä olen tullut heittämään [...]; -
ja kuinka minä tahtoisinkaan, että se jo olisi syttynyt!"
Muistat varmasti Apostolien teoista. Siellähän on näin.
Ihmiset näkivät opetuslasten, 120 henkilön, yllä -
heidän puhuessaan kielillä - tulen heidän päänsä päällä.
Tätä varmasti Jeesus tarkoitti, kun Joelin kirjassa oli lupaus -
jo satoja vuosia aikaisemmin, -
että Jumala vuodattaa Henkensä kaiken lihan päälle.
Pietari helluntaisaarnassa puhui, että tämä oli se toteutuminen.
Eivät he ole juovuksissa, vaan tämä on Jumalan lahja.
"Ja Jerusalemissa asui juutalaisia, jumalaapelkääväisiä miehiä, -
kaikkinaisista kansoista, mitä taivaan alla on.
Ja kun tämä ääni kuului, niin kokoontui paljon kansaa; -
ja he tulivat ymmälle, -
sillä kukin kuuli heidän puhuvan hänen omaa kieltänsä.
Ja he hämmästyivät ja ihmettelivät sanoen: -
'Katso, eivätkö nämä kaikki, jotka puhuvat, ole galilealaisia? -
Kuinka me sitten kuulemme kukin sen maan kieltä, -
jossa olemme syntyneet?' [...] Ja he olivat kaikki hämmästyksissään -
eivätkä tienneet, mitä ajatella, ja sanoivat toinen toisillensa: -
'Mitä tämä mahtaakaan olla?'
Mutta toiset pilkkasivat heitä ja sanoivat: -
'He ovat täynnä makeaa viiniä'."
Mutta tiedätkö, mikä tämä lahjojen merkitys on?
Monissa elämän vaiheissa olen saanut käydä ulkomailla -
ja Meksikossa.
Oli suurehko tilaisuus - noin 2 000 ihmistä.
Sinne oli kokoontunut myös semmoisia pastoreita ja ihmisiä, -
jotka kieltäytyivät kokonaan Pyhän Hengen lahjoista.
Olivat opettaneet niitä vastaan.
Kuitenkin järjestäjät olivat sopineet, -
että alussa noin 20 naisen ryhmä laulaa hengessä.
Eivät siis sanoneet heidän laulavan kielillä, -
vaan että heillä on tämmöinen hengellinen laulu.
Nämä lauloivat kielillä - mutta aivan kauheaa ääntä.
Siihen aikaan vaimoni vielä eli ja tiedätkö, -
että hänellä oli eläessään kielillä laulamisen ja puhumisen lahja myös.
Tiedätkö, hän oli siinä ryhmässä laulamassa.
Se oli aivan kauhean kuuloista. (matkii kuulemaansa)
Jotain tuollaista. Ajattele, oliko sitä hauska kuunnella kenenkään?
Alan rukoilla: "Hyvä Jumala, pysäytä tämä. -
Ei tätä kukaan jaksa kuunnella. Vaimokin on itsensä häpäisemässä."
Kuule, tämmöistä rukousta rukoilen ja alan nähdä ilmestystä.
Se ei ollut mikään kirkkotila. Se oli yleisölle avoin suuri halli.
Halli oli pimeä, mutta tiedätkö, mitä laulun aikana tapahtui?
Se alkaa puhdistua. Koko ajan huo- maan sen puhdistuvan. Hyvänen aika!
Alankin rukoilla: "Jumala, älä lopeta tätä, -
ennen kuin koko tila on ihan puhdas."
Voitko kuvitella? Juuri kun se oli kokonaan puhdas, laulu loppui.
Ja valtava Jumalan Hengen läsnäolo tuli.
Tuntui, ettei penkistä pysty nousemaan.
Se oli niin voimakas se Jumalan läsnäolo.
Siinä tilanteessa tapahtui paljonkin, mutta vielä sen lisäksi...
Tilaisuuden lopussa päädyttiin siihen, -
että tämä kielilaulu on myös viimeisenä numerona.
Minä hyppäsin mukaan laulamaan kielillä -
ja näin yleisön joukossa -
monien ihmisten päällä tulen.
Koin siinä hetkessä, että he olivat puhtaita, -
Jeesuksen verellä puhdistettuja ja pyhitettyjä.
Pyhä Henki oli heissä tulena. Se ei ollut pieni tuli lainkaan, -
vaan se oli melkein kuin jätkän- kynttilä, 0,5 m ja enemmänkin.
Tuli oli koko ajan heidän päänsä päällä elävänä.
"Tulta minä olen tullut heittämään [...]; -
ja kuinka minä tahtoisinkaan, että se jo olisi syttynyt!"
Tämä pieni esitys kielillä puhumisesta ja selityksestä -
kaipaa pikkuisen vielä sellaista armolahjaa, -
kuin tiedon sanan lahja.
Nimittäin se armolahja herättää valtavasti uskoa -
paikalla oleviin uskoviin.
Kerran tapahtui Tampereella, useita vuosia sitten, -
mutta se on yksi pieni esimerkki siitä, -
mitä voi kuulijoitten keskuudessa tapahtua.
Edelläni puhunut puhuja -
puhui jotakin hyvin psykologista ihmisen ymmärrykseen käypää.
Ei Jumalasta eikä Jeesuksesta oikeastaan yhtään mitään.
Ei maininnut Jumalan nimeä.
No, tietysti se voi olla hyvinkin rakentavaa puhetta, -
mutta aloin siinä oikein pyytää: "Anna, Jumala, uskon henkeä."
Uskon todellisuutta näille ihmisille.
Kuule, samalla hetkellä koin, että hartiaan sattui ihan kauhea kipu -
ja se meni heti ohi. Tajusin, että nyt Jumala antoi -
tiedon sanan lahjan toimia. Tunsin ruumiissani jonkun kivun.
Ja sitten sanoin: "Onko täällä tilaisuudessa -
(siellä oli 70-80 henkeä) joku, jonka oikea hartia sattuu?"
Ei kukaan sanonut mitään.
Ajattelin, ettei tämä lahja tainnut oikein toimiakaan, -
kun 95-prosenttisesti aina toimii.
Opetan siitä kohta, miten tämä lahja ilmenee.
Joskus tämmöisenä kipuna.
Sitten sanoin, kun ei kukaan ilmaantunut...
Sanoin soittajille ja laulajille vieressä, -
että valitsevat jonkun laulun, ennen kuin alan puhua.
No, ne alkavatkin siinä katsoa niitten laulua.
Tilaisuuden perällä vanhempi nainen: -
"Minä en ole yöllä nukkunut yhtään." Terveellä kädellä heiluttaa.
Sanoin: "Tule tänne eteen, ja rukoillaan."
Hänellä oli se oikea hartia ollut niin kipeä, -
että uni oli häipynyt koko yöstä.
Lähden rukoilemaan hänen puolestaan siinä kaikkien edessä.
Kuule, ei mennyt kahta minuuttia. Hän heiluttaa kättä ihan terveenä.
Tiedätkö, mikä oli reaktio 70 ihmisellä?
Kaikki nousivat jonoon, että heidänkin puolestaan rukoillaan.
He odottivat Jumalan tekoja.
Ja siellä tapahtui ihmeitä.
Niistä en kerro sen enempää, mutta todistajia löytyisi.
Tämä lahja voi tulla kenelle tahansa, -
jonka Jumala valitsee lahjan käyttäjäksi.
Voitko ajatella, mikä sen lahjan mahdollisuus on?
Esimerkiksi voi tapahtua, niin kuin kerran Naantalissa tapahtui -
yhdessä tilanteessa. Mieleeni annettiin, -
että jollain on ongelmia homejuuston kanssa.
Sanoin: "Sanooko tämä homejuusto nyt jollekin, -
että on ongelmaa sen kanssa?"
Siellä yksi mies nostaa kättä: "Se on ainoa, -
jolle minä olen allerginen."
Tiedätkö, mikä tämän homejuuston merkitys oli hänen elämässään?
Hän ei ollut vielä uskossa Jeesukseen ollenkaan.
Keskustelujen ja rukousten jälkeen hän pyysi, -
että Jeesus tulee hänen elämänsä Herraksi.
Tarvittiin tiedon sana hänen heikkoudestaan; oli allerginen -
eikä voinut käyttää homejuustoa. Ja Jumala tiesi.
Miehen sisimmässä oli joku Jumalan vaikutus, -
että hän halusi elämäänsä elävää yhteyttä Jumalaan sen jälkeen.
Tällaisia vaikutuksia monen kohdalla tiedon sana on tuottanut.
He tajuavat: "Tuo ihminen ei tiedä, mutta välittää jotakin Jumalasta."
Näinhän sanotaan.
Määritelmä tiedon sanan lahjasta on tällainen: -
Jumala ilmoittaa palvelulahjansa kautta, mitä Hän on tekemässä.
Sen jälkeen jotakin tapahtuu tuon ihmisen elämässä.
Jotakin, että Jumala pääsee toimimaan -
joko pelastavalla tavalla tai parantavalla tavalla.
"Ja hän sanoi heille: 'Menkää kaikkeen maailmaan -
ja saarnatkaa evankeliumia kaikille luoduille. -
Joka uskoo ja kastetaan, se pelastuu; -
mutta joka ei usko, se tuomitaan kadotukseen. -
Ja nämä merkit seuraavat niitä, jotka uskovat: -
minun nimessäni he ajavat ulos riivaajia, -
puhuvat uusilla kielillä, nostavat käsin käärmeitä, -
ja jos he juovat jotain kuolet- tavaa, ei se heitä vahingoita; -
he panevat kätensä sairasten päälle, ja ne tulevat terveiksi.'"
Vähän sen lahjan toiminnasta vielä, koska se toteutuu eri tavoin.
Ei vain niin, että lahjan omistaja tai lahjan saanut on joskus -
tilaisuuden aikana tai sitä ennen kokenut -
ruumiillisia kipuja tai tuntemuksia.
Se on vain pieni hetki, ja lahjan saanut kokee, -
että tilaisuudessa on joku, jolla on tällainen vaiva -
tai tilanne päällä elämässä.
Jopa niin, että kun kerran sanoin yhdessä opetustilanteessa: -
"Täällä saattaa olla nyt joku, -
jonka tekisi mieli vaan huutaa. Niin paha on olla."
Ei siinä tilaisuudessa ollut montaa kymmentä ihmistä, -
niin kaksi ihmistä tulee heti tilaisuuden jälkeen.
"Kuvasit juuri mun tilanteeni. Olisi tehnyt mieli vaan huutaa.
Niin paha on olla."
Sen jälkeen rukoiltiin, ja heidän tilanteensa korjaantui.
No, nyt sen lahjan ilmenemismuoto.
Voitko kuvitella, että se lahja onkin sellainen, -
että sinun mieleesi vaan voi tulla...
Niin kuin tuolla jossain Lapissa tapahtui, että sanoin, -
että oikean jalan isovarpaan ja seuraavan varpaan välissä on kipua.
Ehkä joku tulehdus tai joku ongelma siellä on.
Heti lähti sieltä alttarille tulemaan ihminen, joka sanoi: -
"On se kyllä ihmeellistä. Just siinä kohtaa on tulehdus."
Sanoin: "Niin, Jumala on halukas sinun elämässäsi parantamaan -
tai joku muu asia aukeaa tästä." Ja niin myös tapahtui.
Näistä enemmän, mitä ihmisille siinä tapahtuu, -
he voisivat kertoa itse.
Niin kuin minulla tapahtui tämä, että vatsakatarrini lähti siitä, -
kun tämä ulkolainen Beril Vigda- maradne Ceylonilta sanoi: -
"Jeesuksen nimessä sinä olet jo terve."
Petyin ihan surkeasti siitä, että tuommoisia puhutaan, -
eikä edes rukoillut. Kun en tiennyt tämmöisten lahjojen toimivan.
Ja todella mieleen voi tulla -
tämmöinen varpaitten väli tai joku muu asia, ja sanot sen julki.
Ja siellä todella on joku, joka haluaa, -
että sen asian puolesta rukoillaan. Tai tapahtuu kuten Kanadassa.
Kuule, normaali tavallinen kaavamainen jumalanpalvelus, -
luterilaisen kirkon tilanne oli menossa.
Palvelin siellä seurakuntaa yhden kesän ajan.
Jumalanpalveluksessa yhden virren aikana kirjoitan 4 tiedon sanaa.
Ennen kaavan osaa -
'Lähtekää rauhassa ja palvelkaa Herraa iloiten' sanoinkin, -
että minulla on 4 asiaa, jotka pitää ensin sanoa.
Sitten päädytään tähän sanaan.
Voitko kuvitella, sanoin siinä, -
että jollakin on nenässä ja oikeassa poskessa -
ihottumaa ja muutakin ongelmaa.
Siinä oli pariskunta. Aviomies katsoo vaimoaan ja sanoo: -
"Kuule, ei enää näykään mitään sinun nenässäsi ja poskessasi."
Samalla hetkellä se oli parantunut.
Ja toinen tiedon sana: Joku tuli tänne jumalanpalvelukseen.
Jalanpohjat olivat niin arat, että oli vaikea kävellä.
Siellä oli eräs Kanadan helluntai- seurakunnan ystävä.
Hän todisti heti samassa tilaisuudessa: -
"No kuule, tulin tänne niin vaikeasti ja heti, kun sanoit, -
niin ei jalanpohjissa tuntunut enää yhtään mitään."
Eli Jumala otti käyttääkseen tuon sanomisen kautta ihmeen.
Tätä varten tiedon sana.
Ja voi ystävä, kun oikein murehdin sitä, -
että seurakunnat eivät ole olleet avoimia etsimään -
tällaisia lahjoja. Niitä on paljon muitakin.
Nyt nämä 9 yliluonnollista armolahjaa, -
joita Paavali 1. Korinttilais- kirjeen 12. luvussa opettaa, -
ne lahjat ovat siellä käytännössä olleet.
Niin, onko se nyt oikein raamatullista tämä kielillä puhuminen ja muu?
Voi hyvänen aika! Markuksen evankeliumissa lukee: -
"Ja nämä merkit seuraavat niitä, jotka uskovat: -
minun nimessäni he ajavat ulos riivaajia, -
puhuvat uusilla kielillä, nostavat käsin käärmeitä, -
ja jos he juovat jotakin kuolettavaa, ei se heitä vahingoita; -
he panevat kätensä sairasten päälle, ja ne tulevat terveiksi."
Siis Jeesus itse opettaa.
Eihän seurakunta voi olla näitä vastaan, mutta väärinkäsityksiä.
Jopa sellaista opetusta, että nämä ovat apostolien ajan juttuja.
Mutta kun ne kääntyvätkin ihmisten siunaukseksi ja Jumalan ihmeiksi.
Emmekä me ole yhtään ns. hihhuleita.
Kuule, ihan luterilaisen papin virassa näitä on saanut käyttää.
Välillä on leimattu ihan helluntailaiseksi.
No, jos näin sanovat, niin sanokoot.
Rakastan monia ihmisiä, jotka ovat eri suunnista ystäviä minulle.
On helluntaipastoreita, vapaakirkon pastoreita, -
mutta enempi ehkä niitä luterilaisia pastoreita, -
joita Jumalan Henki on täyttänyt ja joitakin lahjoja hekin käyttävät.
Ei vielä niin julkisesti, mutta kuitenkin.
No, vastustusta on, -
mutta ei Jumalan asioita tarvitse väistää siksi, -
että joku nousee vastaan. Jumala sotii puolesta.
Jossain vaiheessa he ymmärtävät ehkä, että Jumala ne on vaikuttanut.
Vielä lyhyt kertaus siitä, -
miten tiedon sana voi vaikuttaa vaikka ulkopuolella tilaisuuksien.
Siis voit ruumiillisesti kokea jotakin ja sitten sanot: -
"Anteeksi, mutta onko nyt näin, -
että sinulla on tämmöisiä tuntemuksia ja sairautta?"
Tai sitten vaan näet jalkapöydän.
Nyt taitaa olla jalkapöydässä jotakin sairautta tai tuntemuksia.
Tai mieleesi tulee vaan jalkapöytä -
- joko oikean tai vasemman jalan.
No, mites nämä nyt sitten vaikuttavat käytännössä?
Muistan yhden taustaltaan ihan pakanauskonnossa olevan.
Nuori mies oli tullut uskoon, -
mutta käyttäytyi perhettään kohtaan juuri niin kuin pakanuudessa.
Otti nuorena poikana äitiinsä ja sisareensa -
määräileviä otteita, ja perhe kärsi.
Sanoin: "No niin, pakanuus taitaa päästä valtaan."
Hän suuttui aivan silmittömästi.
Ajattelin: "Voi hyvänen aika! Uskossa hyvin edennyt poika."
Kerran hän sitten tuli yhteen kirkkoon, jossa olin rukoilemassa.
Hän hyvin ylenkatseellisesti katsoi minua: -
"Jaha, sinäkin olet täällä." Vähän kuin vihoissaan.
Tulin kysyneeksi häneltä: -
"Kuule, onko sinulla tai perheessäsi syylää jalkapohjassa?"
Niin oikein vähän niin kuin..: "Miksi kysyt minulta, -
onko minulla tai meidän perheessä jollakin syylä jalkapohjassa?"
No, minä nyt vaan kysyin. - No, kun minulla on.
Tämä ristiriita suli kokonaan hänen ja minun välistä.
Jumala tarvitsi yhden syylän jalkapohjassa.
Tai sitten eräs pastori, olimme hyvin etäisiä, työtovereita.
Minua oli pyydetty jälkikäteen, -
olin toisessa seurakunnassa silloin palvelemassa, -
että käy tämän pastorin luona ja rukoile hänen jalkansa puolesta.
Menen sitten tämän pastorin luo ja sanon: -
"Kuule, voisinko rukoilla jalkasi puolesta?"
"No, onkin ollut niin vaikeaa istua."
Sitten pyydän Herralta: "Kumpi jalka ja mihin kohtaan pistän käteni?"
Ja Herra ohjasi niin, että se meni oikein.
Ja hänen jalkansa parani, ja kaikki suli meidän väliltämme.
Kun me sitten hyvästeltiin, niin hän vilkutti, -
niin kuin vaan paras ystävä voi vilkuttaa. Niin ei ollut ennen.
Kuule, Puolustaja puolustaa Jumalan tekoja.
"Vaikka minä puhuisin ihmisten ja enkelien kielillä, -
mutta minulla ei olisi rakkautta, -
olisin minä vain helisevä vaski tai kilisevä kulkunen.
Ja vaikka minulla olisi profetoimisen lahja -
ja minä tietäisin kaikki salaisuudet ja kaiken tiedon, -
ja vaikka minulla olisi kaikki usko, -
niin että voisin vuoria siirtää, mutta minulla ei olisi rakkautta, -
en minä mitään olisi."
Hyvin erikoista oli, että opetuslasten ja Jeesuksen yhteys -
oli luottosuhde.
Siellä oli mm. tilanne, jossa Jeesus pesi opetuslasten jalkoja -
ennen ehtoollisen viettoa.
Hyvin erikoiselta tuntuu tämä Jeesuksen sana: -
"Ellen minä sinua pese, ei sinulla ole osuutta minun kanssani".
Varmaan Jeesus siinä tarkoitti ihan Pietarin kohdalla, -
että sen päivän syntikuorman pitää olla puhdas. Puhdistettu.
Muuten ei ole osuutta Herran kanssa.
Näin uskon, kun Paavalikin opettaa tästä armolahjojen käytöstä, -
niin hän opettaa toisaalla sen, -
mitä nämä Hengen hedelmät ovat ja mitä lihan teot ovat.
On aika jyrkkä vastakohta, jos elämme huolimatonta elämää.
Se on vastoin Jumalan valtakunnan, Jumalan suunnitelmien toteutumista.
Syntielämä yhdessä armolahjojen kanssa -
tuottaa sellaisen todistuksen monelle, joka epäilee, -
että nämä ovat ihan valhetta kaikki.
Todella Raamattu sanoo, että Jumala ei kutsumistansa, armoituksiansa, -
armolahjojansa kadu. Ne siis voivat toimia, -
vaikka ihminen elää syntistä elämää. Mutta todistus monelle...
No joo, ne nyt ovat tuommoisia ihmisiä.
Ja siitä tulee niin kuin häpeä sille, -
että nämä armolahjat voisivatkin olla Jumalan siunaus.
Jumalan siunaus - oikein käytettynä, oikein elettynä.
Siksi pyhityselämä, jossa Jumalan Sana, rukous, seurakuntayhteys -
ja aito, puhdas yhteys Jumalan kanssa, -
on lähtökohta armolahjojen toimimiselle ja käyttämiselle.
Niin ei tule tätä häpeää, että nyt se on väärässä käytössä, -
kun tuo elää tuolla lailla.
Ikävä kyllä tätäkin on hyvin paljon tapahtunut.
Voisi sanoa, että kun täältä Galatalaiskirjeestä...
Ajatellaan esimerkiksi tämä, että Hengen hedelmä on rakkaus, -
ilo, rauha, pitkämielisyys jne. -
- 9 Pyhän Hengen aikaansaamaa Hengen hedelmää.
Jos siihen rinnalle tuodaan ihmisen lihallinen heikkous, -
kun täällä lukee paria jaetta aiemmin: -
"...lihan teot ovat ilmeiset, ja ne ovat: haureus, saastaisuus, -
irstaus, epäjumalanpalvelus, noituus, vihamielisyys, riita, -
kateellisuus, vihat, juonet, eriseurat, lahkot, kateus, -
juomingit, mässäykset ja muut senkaltaiset, -
joista teille edeltäpäin sanon, niin kuin jo ennenkin olen sanonut,
että ne, jotka semmoista harjoittavat, -
eivät peri Jumalan valtakuntaa."
Ennemmin tai myöhemmin nämä elämäntyylit, lihalliset teot, -
vievät pieleen sen ihmisen ja sen ihmisen opetukset.
Tavallaan Jeesuksen veren kautta, puhdistuksen kautta, -
niistä tulee Jumalalle kunnia.
Voi olla niin, että nämä ihmeelliset lahjat -
ovat tavallaan keskenkasvuisten uskovien käytössä.
Siitä tulee tavallaan se ilakointi, -
ettei siellä ole Yli-Vainionkaan tilaisuuksissa koskaan parannuttu.
Kyllä minulla on paljon todistuksia siitä.
Kannonkoskelainen Liimatainen sai lääkäriltä luvan -
kesken syöpähoitojen mennä sinne -
vain tilaisuuden alkuun tai loppuun ambulanssilla.
Muutaman päivän perästä hän teki maanviljelystyöt täysin terveenä.
Eikö mukamas parantunut? Tunsin hänet -
ja hänestä tuli sielunhoitaja, esirukoilija tuhansille sen jälkeen, -
kun hänen tarinansa oli ensin kerrottu lehdessä.
Eli näitä vastaansanojia voi olla paljon.
Mistä hengestä ne ovat, en voi mennä sitä...
Ehkä Jumalaa muuttaa mielen. Toivotaan ja rukoillaan.
Jeesus sanoo Johanneksen evankeliumin 16. luvussa: -
"Mutta kun hän tulee, totuuden Henki, -
johdattaa hän teidät kaikkeen totuuteen.
Sillä se, mitä hän puhuu, ei ole hänestä itsestään; -
vaan minkä hän kuulee, sen hän puhuu, -
ja tulevaiset hän teille julistaa. Hän on minut kirkastava, -
sillä hän ottaa minun omastani ja julistaa teille.
Kaikki, mitä Isällä on, on minun; sentähden minä sanoin, -
että hän ottaa minun omastani ja julistaa teille."
Jeesus varusti armolahjoilla nämä opetuslapset toimimaan, -
vapauttamaan ihmisiä totuuden kautta valheesta.
"Ja hän [Paavali] sanoi heille: -
'Saitteko Pyhän Hengen silloin, kun tulitte uskoon?'
Niin he sanoivat hänelle: 'Emme ole edes kuulleet, -
että Pyhää Henkeä on olemassakaan'.
Ja hän sanoi: 'Millä kasteella te sitten olette kastetut?'
He vastasivat: 'Johanneksen kasteella'.
Niin Paavali sanoi: 'Johannes kastoi parannuksen kasteella, -
kehoittaen kansaa uskomaan häneen, joka oli tuleva hänen jälkeensä, -
se on, Jeesukseen'.
Sen kuultuaan he ottivat kasteen Herran Jeesuksen nimeen.
Ja kun Paavali pani kätensä heidän päälleen, -
tuli heidän päällensä Pyhä Henki, -
ja he puhuivat kielillä ja ennustivat."
Tiedon sanojen kautta on joskus parantumisia tapahtunut, -
mutta on tapahtunut myös niin, -
että kohta parantumiskokemuksen jälkeen oireet ovat palanneet.
Erään kerran tapahtui näin. Sain tiedon sanan siitä, -
että jollakin on luupiikki kantapäässä. Ja niin todella oli.
Tämä ihminen ihmetteli: "Voi hyvänen aika! Se ei tunnu enää yhtään."
Tiedätkö, seuraavana päivänä se rupesi taas tuntumaan.
Hän pisti täysin... Rupesi puhumaan ympäriinsä, -
että nämä jututhan ovat ihan feikkiä.
Tämmöisiä kannattaa nyt sitten...
Täysin kielteisiä palautteita hän antoi monelle.
Kolmantena päivänä hän oli täysin terve -
ja joutui perumaan näitä ikäviä puheitaan.
Joskus kyllä tuntuu siltä, -
että kiusaaja yrittää tuoda niitä oireita takaisin.
Jopa niin, että vähän aikaa tuntuu hyvältä -
ja sitten tauti palautuu.
Sellainen ajatusmaailma on tullut käytännössä, -
kun nyt jo vuodesta -76 lähtien -
vähitellen armolahjat ovat tulleet käyttöön monien elämässä.
Itsekin olen saanut kokea, -
että välillä Puolustaja puolustaa näitä palveltavia ihmisiä.
Ei siis ole niin, että arvomerkkejä tulee sille, -
joka on armolahjoja saanut. Ei, vaan ne ovat palvelulahjoja.
Jeesus palvelee siis niitten kautta toisia ihmisiä.
Tämä armolahjoja saanut ihminen ei saisi nousta "tikun nenään".
Ihmiset eivät saisi yhtään nostaa niitä -
ja antaa kunniaa ihmiselle, kun se ei ihmiselle kuulu.
Mutta kun joku kokee näitä parantumisia -
ja sairaus tulee uudelleen takaisin, -
niin siihen minulla ei ole minkään- laista vastausta tai selitystä.
Uskon, että se on vähän seura- kunnankin rampautumista.
Että sellainen yhteinen uskon henki vähän puuttuu.
Nimittäin olen joskus sanonut - monta kymmentä on ollut paikalla: -
"Kuinka moni teistä on tarvinnut lääkäriä/lääkkeitä vuoden aikana."
Joka ainoa nostaa kätensä eli sairas seurakunta.
Ja toisaalta Jeesus paransi monta kertaa kaikki sairaat.
Joku ristiriita tässä tuntuu olevan.
Ajattelepa sitä hetkeä, kun Kristus kutsuu morsiusseurakunnan ylös.
Paranevatko siinä kaikki sairaat?
Ihan varmasti ne, jotka kutsutaan, ovat jo siinä hetkessä terveitä.
Tai ovatko ne syntiä kantavia ihmisiä?
Uskon, että kaikki ne ihmiset ovat jo puhdistettuja.
Että tuo Kristus-ruumis onkin silloin jo elävä ja toimiva.
Näin uskon, koska lopunaikaa me elämme.
Ja tämä työ on tulossa.
Se on tulossa niin, että tuo tuli todella syttyy -
ja morsiusseurakunta, eri jäsenet, eheytyvät, paranevat, -
puhdistuvat. Puhdas morsian saa tulla vaimoksi ylös.
Sen todellisuuden kehittyminen on uskoakseni koko ajan menossa -
ympäriinsä eri kansojen keskellä.
Moninaisen vuosikymmenien elämänkokemuksen pohjalta, -
jonka kautta Jumala on kuljettanut, -
en epäile yhtään, että Jumalan valtakunnan työ olisi pysähdyksissä.
Päinvastoin se lisääntyy.
Silloin, kun menemme eteenpäin näissä Jumalan teoissa, -
niin sanotaan, -
että Meksikossa on yli 80 kuollutta herännyt henkiin, -
herätetty kuolleista.
Kiinassa ja Afrikassa vastaavia on tapahtunut.
Eikö se ole palautumista siihen, mitä opetuslasten aikana oli?
Kuinka Paavali sai olla tekemässä niitä ihmeitä, -
Pietari sai olla tekemässä niitä ihmeitä.
Siis Jumalan Henki heissä puolusti näitä ihmisiä, ja herätys jatkui.
Monta tuhatta tuli uskoon siellä alkuvuosina, alkupäivinä.
Eivät nämä ajat ole pimeyttä täynnä.
Pimeys lisääntyy, mutta kirkkaus lisääntyy.
Se Jumalan ilmestyminen tavalla tai toisella -
vajavaisten opetuslasten kautta, -
on taistelua pyhityksen ja syntielämän välillä.
Sen välillä, elämmekö todellisessa suhteessa Jeesuksen kanssa -
onko siellä Pyhä Henki vaikuttamassa tahtomista ja tekemistä.
Näinhän se on, että armolahjat ovat yksi osa-alue.
Hyvin monia uskovia Jumala käyttää sillä tavoin ilman armolahjoja.
Hän vaikuttaa tahtomista ja tekemistä.
Se usko, joka heissä on. Se Pyhä Henki, joka siellä on.
Kun ihminen tulee uskoon, niin Pyhä Henki tulee silloin.
Onko Pyhä Henki täyttänyt? Onko hän puhunut kielillä?
Tai profetoinut tai käyttänyt armolahjoja?
Jumala voi vaikuttaa hänen kauttaan monia tekoja, -
jotka ovat Jumalalle kunniaksi.
Siis armolahjoja on monia kymmeniä.
Muistan omasta elämästäni yhden semmoisen, -
kun eläkkeelle olin jäämässä.
Ostimme yhden talon aikanaan, -
ja aita sinne puistoon päin oli aivan rempallaan.
Rupesin tekemään aitaa - ensimmäistä kertaa eläessäni.
Tein semmoisina 2 metrin elementteinä.
Ja sitten tolpat, joissa oli rauta maata vasten.
Rauta suojasi tolppia mätänemiseltä.
Maalasin sitten nämä osat valmiiksi.
Tein monta osaa ja sitten sovitin ne pystyssä oleviin tolppiin.
Kaksi senttimetriä siirsin yhtä tolppaa, ja kaikki oli valmiina.
Ihmettelin. Mistä tämmöinen taidollisuus ja viisaus?
Jumala vaikutti alusta lähtien tahtomista ja tekemistä.
En ollut koskaan tehnyt. Uskon, että pienempää ja isompaa -
Jumala tekee ihmisten kautta - vaan siunatakseen -
sitä ihmistä ja toisia ihmisiä.
Joku matemaatikko voi olla erinomainen matematiikassa -
tai joku musiikki-ihminen musiikissa -
tai joku ihminen lähimmäisenä toiselle.
Jumala vaikuttaa tahtomista ja tekemistä.
Armolahjoja. Armon ajassa.
Ihmettelen Jumalan Henkeä.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare