Tiiu jäi mulle kohe silma.
Mõtlesin, et nii ilusat naist pole varem kunagi näinud.
Metsikult ilus ning ilusad silmad.
Imeline oli see, et ma meeldisin talle.
Vahest oli ta täiesti vait ja lihtsalt vaatas mind.
PAARISUHE
Usuasjad olid meie kodus üsna esiplaanil,
kuna mu ema sai päästetud ning hakkas käima vabakoguduses.
Ta võttis meid kogudusse kaasa.
Isa mitte, tema polnud koguduse tegemistega kaasas.
Kuid kuna ema ja isa olid lahutatud, siis emaga käisime koguduses
ning isaga koos vaatasime igasugu action-filme ja lahedaid asju.
Nii et mõlemad pooled olid olemas.
Mul pole lapsepõlve perekonnast eriti palju häid mälestusi.
Mu perekonnas oli palju alkoholi ning vaimset ja füüsilist vägivalda.
Samuti sellist ebatervet täiskasvanu ja lapse vahelist suhet.
Olen tundnud, et olen pidanud ka oma vennale ema olema.
See on mind mõjutanud.
Alkoholi tarvitamine tõi palju sellist, et mu isa halvustas naisi.
Tal olid selleks kindlasti omad põhjused.
Ma ei tea isa vanematest eriti midagi.
Tundus, et ta halvustas mu ema naisena,
pilgates teda.
Kui isa oli purjus, nimetas ta mu ema hooraks ning oli väga armukade.
Siis ta kujutas endale ette, et mu emal oli kõrvalsuhe
ning läks siis ja kakles teatud inimestega.
Ta arvas, et nõuab oma õigusi kätte.
Juba enne ülikooli jäin hasartmängust sõltuvusse.
Siis tuli veel alkohol, mis sõi lisaks mängimisele raha.
Ma ei võtnud ülikooli tõsiselt, minu jaoks oli seltskond tähtis,
peaasi, et oleks lahe olla.
Leidsin endale ülikoolist ka mõttekaaslasi.
Juhtus üks suurem kurb asi, seksuaalsusega seotud kogemus.
Mingil põhjusel ei rääkinud ma sellest kellelegi.
Mäletan seda õhtut, mil plaanisin kõik vanematele ära rääkida.
Koju jõudes ei julgenud ma oma vanematele midagi rääkida.
Häbenesin ja kartsin, et see on minu enda süü,
et niimoodi juhtus.
Mu põhikooli klassivennad vägistasid mu.
Kandsin seda saladust endaga umbes aasta aega.
Sellepeale innustusid need klassivennad veegi enam,
arvates, et olen vaikne ja väga arg.
Nad hakkasid mind veel lisaks kiusama ja avalikult pilkama.
Seetõttu oli 9. klass minu jaoks väga raske.
Jalutasin Rakvere linnas Jaani kirikusse ja istusin maha.
Mulle tundus, et andsin siis oma elu Jeesusele ning tulin usule.
See oli minu vaikne appikarje.
Keegi ei tulnud minuga rääkima, ma ei teadnud täpselt,
mida see usuelu tähendab.
Kuid sealt algas minu tee.
Kuidas mina tulin usule ja olen leidnud enda jaoks Jumala,
seda on raske öelda.
Arvatavasti see, et olen elanud usklike inimeste lähedal ning
kuulnud nende jutte ja näinud nende tegemisi.
Lapse elu on ju üks söömine ja mängimine ning ringi jooksmine.
Ka tüdrukud huvitasid mind, noh, üks tüdruk.
Kuid olen loomult üsna arg, ma ei tundnud, et oleksin seelikukütt.
Pigem tagasihoidlik.
Tiiuga kohtusime õpinguaastatel Mikkelis.
Vastutasin ülikoolis tudengikaartide väljaandmise eest.
Mäletan, et läksime koolisööklasse.
Seal oli paar kursust vanemad tudengid söömas.
Kui ma neid inimesi vaatasin, siis märkasin ühte erilist tüdrukut.
Tiiu hakkas mulle kohe silma.
Ma polnud kunagi nii ilusat naist näinud.
Paar päeva hiljem oli esmakursuslaste soolaleivapidu,
siis tutvusime rohkem.
Pean kohe ütlema, et ma ei arvanud kohe, et siin ongi minu abikaasa.
Lauri nägi üsna naljakas välja, tal olid laiad püksid ja rastapatsid.
Ta oli boheemlane ja on siimaani, kuid riietus on nüüd muutunud.
Tiiul oli elamisloaga probleeme, ta oli saanud kuskilt valeinfot.
Ta pidi 2-3 päeva jooksul pöörduma Eestisse tagasi.
Kuna olime mõnda aega juba koos olnud,
siis mõtlesime, et mis edasi saab.
Hakkasin teda väga igatsema, kui ta läks Eestisse.
Ta oli 3 nädalat ära, mina sain isalt osa pärandusest
enneaegselt kätte ja panin pidu, ise Tiiut igatsedes.
Selle aja sees toimus midagi väga võimsat.
Enne kui Tiiu tuli tagasi, tekkis mu sõbral ajukasvaja.
See kõik oli väga ängistav.
Sõitsin rattaga ja palvetasin:"Jumal, ma ei tea,
mida peaksin ütlema, kuid siin ma olen."
Kohtusin ühe mehega ja andsin seal oma elu Jumalale.
Endine elu jäi maha.
Kõik hasartmängud ja joomised jäid sinna sillale.
Armusin täiesti metsikult Laurisse.
Imestasin ise ka, et kuidas see nüüd siis juhtus.
Armusin tema loovusesse ja andekusse.
Temas oli teatud huvitavaid jooni, mis kohe välja ei paistnud.
Loomulikult oli see tore, et ma meeldisin talle.
Vahest ta lihtsalt vaikis ja vaatas mind,
see tervendas minu südamehaavu.
Otsustasime Tiiuga abielluda.
Tegime selle otsuse Rautalammis, ma ei mäleta, mis aasta see oli.
Tiiu õpingud Soomes hakkasid lõppema,
pidime otsustama, mis meist kahest saab.
Ma ei tahtnud Tiiust loobuda, pidin teada saama,
mis minu ja selle tüdrukuga saab.
Tahtsin temaga minna edasi ja näha, kuhu see tee viib.
Teadsin, et kui ma tahan Tiiuga koos elada,
siis lihtne ja samas kindel otsus on abielluda.
Siis ei pea kogu aeg üksteisel külas käima,
vaid otsustame ja alustame kindlalt oma elu.
Kuna olen ise lahutatud perest, siis olen kadestanud sõpru,
kes on tervetest peredest.
Mõtlesin alati, et kui mina abiellun,
annan oma parima, et mitte kunagi lahutada.
Nüüd, kus meil on ka lapsed, annan endast 100%,
et lastel oleks nii emme kui issi.
Tahtsin oma lastele kodu, kus lahutust ei tule.
Mingil kombel mõtlesin ka siis, et võiksime oma unistusi jagada.
Teadsin, et peame nägema vaeva, et meie suhe muutuks heaks.
Oleme mõlemad oma taustadest tulnud ning omamoodi haavata saanud.
Et suhe võib vahest olla nii raske, seda ma küll ette ei kujutanud.
Kui Kaspar sündis, siis kui meie suhtele mõelda,
siis nüüd, kus oleme palju targemad, võin öelda,
et õppisime palju ja majanduslikult olime üsna kitsal järjel.
See mõjutas meid muidugi.
See aeg oli ikkagi lihtne ja väga õnnelik, kuigi me ei tegelenud palju
oma suhtega.
Rõõmustasime väga oma esimese lapse sündimise üle.
See laps oli väga oodatud.
Tiiule meeldis olla ema ja minu elu unistus täitus,
et sain proovida olla samasugune isa, nagu minu isa on mulle.
Eks meie elu oli normaalne, nagu noorel perel ikka,
kes püüab vähesega hakkama saada ja saab lapse.
Elu oli lihtne, vahest väsitav, kuid rikkalik.
See kasvatab.
Kui kõik tuleks kergelt kätte, siis tekiksid teistsugused probleemid
juba asjade alguses.
Kuid kui mõlemad oleme võrdselt väsinud, on kõik kombes.
Meie omavaheline suhtlemine oli selline, et Lauri vaikis 24h,
avanedes alles järgmisel või ülejärgmisel päeval.
Mina, kes olen temperamentne, ladusin talle kõik ette,
sundides teda oma küsimustele vastama.
Kui sa ei vasta, siis teeme nii, nagu mina ütlen.
Eks see muster tahab vahest ikka korduda,
kuid abielulaagrist oleme saanud palju tööriistu kaasa.
Tasahaaval võtame ja kasutame neid,
paludes üksteiselt andeks ning rääkides asjadest.
Lihtsatest ja rasketest asjadest.
Need kogemused on meie abielu palju mõjutanud.
Enne abiellumist olid mul mõned suhted,
üks pikem suhe kestis 6 aastat.
Võib-olla selle pikemast suhtest tuli mu ellu teadmine,
et mees peabki naist puudutama.
Siis ma ei läinud enam nii lukku, kui Lauri tahtis mind puudutada.
Imestasin, kuidas olen üldse nii hästi nendes olukordades
hakkama saanud.
Parim asi Tiiu juures on see, et kuigi ta on maailma kõige
ilusam naine, on ta väga tark.
Tal on õige meelsus ja hea suhtumine, ta pole rumal.
Ta pingutab iseenda, meie suhte ja meie pere nimel.
Tiiu on väga tarmukas ja huvitav.
Ma usun, et ka vana mehena ma ei tunne teda veel täielikult.
See on huvitav, Tiiuga ei hakka igav.
Sina oled väga armastav, andekas ja ilusa välimusega.
Parimatel päevadel mulle väga meeldib su huumor.
Mulle meeldib, et sa käid tšudos ja see,
kuidas sa lapsi treenid.
Imetlen sind kui isa.
Oleme hakanud rohkem koos palvetama.
Peale abielulaagreid ning ka oma usuelu kasvades on palve
muutunud aina tähtsamaks.
Ka oma töös, kui on kuhugi vaja sõita ja on pingeline,
palume Taevaisa kaitset.
Tiimina palvetame päris palju, abielupaarina
võiksime rohkem paluda.
Palvetasin aastaid selle eest, et Lauri võtaks perepea või
preestri koha meie perekonnas.
Minu vaimulik aktiivsus oli algaastatel palju suurem.
Olen tänulik selle eest, et Jumal on vastanud mu palvetele.
Meil on tekkinud ühine palveaeg.
Sa oled tõusnud sellesse positsiooni, kus ongi sinu koht.
Minu meelest on kõige lahedam asi meie suhtes see,
et me julgeme seigelda ja olla loovad, võtta riske.
Me ei karda elada.
Julgeme võtta väljakutseid.
Kõige imelisem on see, et iga päev ja nädal ja aasta saan tõdeda,
et me pole kahekesi selles abielus, vaid Jumal on kõike ette näinud.
Kõik on ette planeeritud ja sellel on suurem eesmärk.
Ka kõik raskused on selleks, et meid kõrgkuumusel puhastada,
et Tema võiks meid kui abielupaari kasutada.
Paar: Lauri ja Tiiu Raid-Ala Tõlge: Lemme-Getter Bogatkin