Panjo ja sõbrad
Suur saak
Hästi läheb. Tore nali.
Panjo, paremal on pardid.
Jumal sattus hoogu ja leiutas lindudele tiivad.
Kas peatume ka vahepeal?
Peatus!
Saaks veidi peatusemuusikat. Hiir, otsi oma viiul välja.
Kas mängin tuttavat viisi või teeme päris uue loo?
Proovime täitsa uut. Meie seiklus vajab meeleolu.
Viiul on siin, kohe alustame.
Mis arvad Panjo, teeme rahvaliku mekiga, sellise kiire tempoga loo?
Kas midagi sellist nagu Taaveti lauludes?
Kas neil siis viiulit üldse oligi. Mängiks veidike alustuseks.
Hea mõte. Ma teen esimese salmi ja sina teise.
Mina kolmanda ja sina neljanda.
Lõpu võiksime koos teha. - Ja nii, valmis, start.
Panjo kiisu tore on, hipp-hopp hei.
Vahel veidi tülikas, hipp-hopp-hei.
Hiirehärra nobe ta, hipp-hopp-hei.
Vahel liiga vaimukas, hipp-hopp-hei.
Parim lugu on meil see, et lõbusalt koos naerame.
Pea meeles tähtsat juttu sa, hipp-hopp-hei.
Ei sõpru iial jäeta, hipp-hopp-hei.
Tõeliselt äge. Me oleme parimad.
Sa hämmastad mind, Hiir.
Nüüd ma kirjutan eilse laulu noodid.
Oleme hea tiim, mis siis, et kõik liikmed ei ole päris muusikud.
Ma teen laulu valgetest silkudest.
Magusatest ahvenatest, tilli heeringate peale.
Tuul puhub, kui nüüd läheks õige õngitsema.
Kala näkkaks hästi. Mis arvad?
Mulle sobib, aga sina, Panjo pead laulmise lõpetama.
Kalad võivad musikaalsed olla ja su leelotamisest närvi minna.
Oo jaa, see vast Hiir, sind ei häiri, kui pean laulu lõpetama.
Ei saa aru, oma arust on mul toredaid lugusid.
Kuhu poole minna - paremale või vasakule?
Vaata, seal all on kalarand. Sõidame sinna.
See võiks tore olla, sinna siis.
See on vist see Galilea meri, millest Peetrus sai tohutult kalu.
Siis nad tegid lõkke ja küpsetasid neid.
Arvan, et kui väga hästi otsiksime, leiaksime nende lõkke.
Panjo, kullake, see on Liesjärv, Liesjärve rahvuspargis.
Heh! Hiir, sul ei ole naljasoont, oled nii ametlik ja tõsine.
Võib ju nii fantaseerida, et oleme Jeesuse kambaga koos kalal.
Ah õngedega? Siis peaks siin 12 õnge kõrvuti olema.
Hiir, vaata seda lindu! Ta jahib meie õngi.
Hoiame tal silma peal, ta võib õngedest meie kalu varastada.
Lähme sinna sillale, sealt võib olukorda jälgida.
Seal ta kisab ja näitab oma hoolimatust meie suhtes.
Siis sööstab meie õngede kallale.
Teeb plaane, ta on kaval. Nüüd näitab tagumikku.
Vaata Panjo, mis tal suus on?
Miski hirmus päts. Näed sa, mis see on? On see kala?
See on suitsusiig! Kuidas see lind sai siit järvest suitsusiia?
- Ei saa aru. Kala peaaegu kukkus ta suust välja.
Kuidas ta suudab nii suurt kala kaasa vedada?
Kas ta proovis lennata? Kust ta ikkagi suitsukala sai?
Ei mäleta, et Jumal oleks suitsukalu järve loonud.
Aga äkki se on koger. - Ma ju nägin, et see on suitsusiig!
Kuhu ta selle viis, kuhu ta läks?
Seal see kajakas nüüd on, ta viis kindlalt kala peitu.
Ta tahab meid eksitada. Vaatame rannast, kuhu ta kala peitis.
Tahan näha, kas see oli ikka päris kala.
Seal see on. Appi, ta hüpleb! Hirmus, jookseme!
Meie õngitseme ikka väikseid kalu!
Õnneks siin on purded. Sööme õhtusöögiks saia ja mahla.
Ma panin kartulid keema.
Teeme heeringakarbi lahti, see on hea.
- No jah, me ei saanud ju kajakalt seda suitsusiiga kätte.
Tõlge: Einike Pähn