PANJO JA SÕBRAD
Pulmaunistused
Mulle tundub, et lõkest tõuseb suitsu.
See ajab mu silmad kipitama.
Ma puhun natuke.
Proovin natuke madalamalt.
Kas sul läksid karvad põlema? Ole ettevaatlik!
Tulega ei tohi mängida!
Mul pole midagi viga.
Ma juba ehmusin, et varsti on siin üks kärssanud hiir.
Kas tahad sinna üles minna? Oota, ma näitan ette!
Kas märkasid, Hiir, kui kergesti ma siia üles tulin?
Siin on kõrbelõhn. Hiir, oled kindel, et su pepukarvad ära ei põlenud?
Mis sa naerad? Kas sul polnudki valus?
Ma meenutan seda, kui...
leidsime selle rippsilla...
ja sina, Panjo, ei märganud, et sellel sillal oli kaalupiirag....
Panjo, su pepukarvad said alles märjaks!
Sa võiksid, Hiir, väheke piiri pidada. Nii naljakas see ka polnud.
Ettevaatust, et sa lõkkesse ei kuku!
See naer oli seda väärt.
Kuid sööme, Panjo, ja jätkame oma teekonda.
Seal paistab mingi järv.
Varsti jõuame liivarannale.
Kas see võib olla hoopis meri?
Võime ju pulgaga vett katsuda ja proovida, kas vesi jaguneb kaheks!
Mõtle vaid, kui kergesti me pääseks teisele kaldale!
Nüüd, Hiireke, tuli meile probleem.
Ega ole meil ühtegi sõjajõuku vastas?
Ma arvan, et selle jalgratta süütemootoris on mingi viga.
Pean järele uurima.
Ka sina, Hiir, võid midagi teha.
Sul on õigus, Panjo.
Ma teen natuke rütmi. Ka orjalaevades oli sellest kasu.
Su naljad pole alati kõigile mõistetavad.
Viskasin selle karbi vette.
Võib-olla oleksin pidanud selle veidi sügavamale viskama?
Tagumine ratas töötab, ka esiratas käib ringi.
Tundub, et su trummimängust oli siiski kasu.
Nüüd see töötab juba hästi.
Trummelda veel natuke!
Jah, see töötab suurepäraselt.
Vaata, Hiir, mis seal on!
Ma pole kunagi midagi sellist varem näinud!
Täpselt nagu kivi ja puu oleksid abielus!
Ruttu kotid selga ja ronime sinna üles!
Raske on see ronimine. Võtan sellest oksast kinni.
Hüppa sellest üle.
Kui siin poleks neid juuri, ei saaks me kuidagi sinna üles ronida.
Jumal pani kindlasti selle puu siia selleks kasvama,
et meil oleks kergem üles ronida!
Jumal on ikka üsna tähelepanelik. - On jah.
Kui mina oleksin Looja, oleksin teinud veel seda,
et sealt ülevalt voolaksid alla kosed ja nendes hüppaksid kalad.
Olen alati unistanud ühe väikese maailma loomisest. Mitte suure!
Sellise väikse - ega mul mingit suurusehullustust pole.
Räägi, Hiir, kas sul on ka mingeid unistusi?
Mulle tundub, et sa ei oska eriti unistada.
Kas võin rääkida?
Mul on üks suur unistus - ma tahaksin olla peigmees!
Vahel kui sa rattaga sõidad, unistan ma,
ei istume Onervaga siin vankri peal ning meid on just paari pandud.
Mõtle, pulmamuusika mängib ja pulmareis on alanud!
Vankri tagaosas on silt: "Värskelt abiellunud!"
Nööri küljes oleksid kingad ja kõlisevad asjad.
Päike paistaks, lained laksaks vastu randa.
Siis sa jätaksid vankri õhtuse päikese kätte.
Oh, olen vist tobe romantik!
Minu meelest küll. Sa ajad mul oma pulmajutuga südame pahaks.
Lähme otsime endale telkimiseks kohta.
Kas äkki ma peaksin pidama mõne kassitüdrukuga kirjavahetust?
Ma oleksin kndlasti väga osav selles.
Tõlge: Lemme-Getter Bogatkin