Panjo ja küülik
Kui tore üllatus, olin nii põnevil, et mis siin kül võib olla.
Siin oli selline tsello ja olin veel enam põnevil.
Olin täitsa segaduses.
Siis õpin mängima ja must saab hea mängija.
Olin nii hämmastunud ja imestunud.
See on nii imeline. Ja see kastki on kena.
Hulda, olen sulle igavesti tänulik, et tellisid mulle sellise tsello.
See on parim tsello. Küll ma õpin mängima.
Korraldan sulle kohvikontserdi - tahaksid sa?
Muidugi tahan. Proovi, kas ta häält teeb.
Ma arvan, et oskan hästi ja isegi väga hästi.
No igatahes häbelik sa ei ole.
Kas kuulsid Hulda? See mängib ilusti.
Õnneks küülik mängib bassi ega tule mu sellot näppima.
Ta võib selle katki teha - hoian väga oma asju.
Hulda, olin jälle väga isekas?
Jah, see oli küll sedamoodi - küülik on ju su parim sõber.
Aga tore oli, et ise sellest aru said.
See oli hea asi.
Jaa. Ma olen hea aru saama.
Mängin sulle kontserti - seni sa rüüpa oma teed.
Tõeliselt hea Panjo.
Nüüd ma enam ei jõua.
Tulen sinu juurde istuma.
Tegelikult võiksin sulle autasu tuua, et tõid mulle tsello.
Oota Hulda veidi siin, ma tulen kohe.
Tänan sind Hulda kingituse eest.
Siin on sulle maasikaid - need on mu oma maasikad.
Need on nii head.
Oi Panjo - need on tõesti head.
Päris suve maasikad, aga poleks vaja olnud neid vartega võtta.
Vartest tuleb uusi maasikaid.
Ahah - mul ei olnud meeles.
Aga see ongi nüüd pidulik maasika lillekimp.
Sinna jäi veel palju varsi.
Võiksid sa sellest lambast tänagi rääkida?
Ta on nii naljakas ja totakas lammas.
Ta meeldib mulle ja see hea karjane - ta meeldib mulle eriti.
Karjane oli nii õnnelik, et leidis kadunud lamba.
Ja väike tobuke lammas oli õnnelik, et teda leiti.
Ta kahetses väga, et oli nii edev, isekas ja enesekindel olnud.
Tal oli häbi kõigest, kuhu ta oma varanatukese oli laristanud.
Saaks vaid koju - mõtles ta karjase õlal olles.
Siis ta otsustas kõik kristallid ja ripatsid põõsa alla panna.
Saaks vaid koju.
Ja kui tore oli kui hea karjane juhatas teda rohelisele niidule.
Ning värskendavalt vuliseva oja ja lõhnava rohumaa juurde.
Lammas puhkas, sõi ja jõi, kosus ning tahtis taas tööd teha.
Tahaksin kasulik olla - ütles ta karjasele.
Ja karjane naeratas.
Ta võttis tööriistad ja keris lambavillast pehmet villast lõnga.
Lammas tahtis kuulda, kuidas tema valgest villast karjase sõbrad
kudusid sooje salle neile, kes külmetasid.
Lambal oli väga turvaline olla ja tundus, et kõik on hästi.
Ja parim maailmas, oli kuulda oma karjase turvalist häält.
Hulda - sa kood just sellisest valgest lõngast salli.
Sa oled vist selle hea karjase sõber.
Olen nii - nii rõõmus. Hea karjane on meie sõber.
Nüüd on suvi ja olen väga rõõmus.
Rõõm on nakkav ja Panjo mina saan sinu rõõmust rõõmsaks.
Tõlge: Einike Pähn