Panjo ja Jänku.
Pildid kivil.
Täna ei jõua palju püüda. Kes sai kala?
See jäi siia äärele. -See kukkus tagasi.
Kala, tuli merre tagasi. -Õnged jäid jälle kinni.
Oota, ma saan kohe kala kätte, vaata ma sain punase ja halli!
Ja oranži. Proovi veel Panjo. -Oleme juba liiga kaua mänginud.
Teeksime midagi muud. Mina lõpetan.
Kollane. -Sina saad neid kogu aeg. -Roheline.
Ma oskan seda. Sinagi oskaksid, kui harjutaksid.
Hei poisid! Aimasin, et olete siin. Tahaksite te vaatama tulla?
Ma hakkan pilte kivile joonistama.
Panjo, räägi Jänkule, millised need kivid on.
Ma lähen. Tulge järgi kui teid huvitab.
Lähme või? Minu arust see on põnev.
Mida see Hulda joonistab, kas kive või maale?
Ei, sa ei mõista. See on ääretult põnev.
Hulda leiab õuest selliseid kive, kus on pildid peal.
Ta vaatab neid kive ja näeb seal kriipse.
Kui ta siis pliiatsiga neid jooni mööda veab, tulebki sellest pilt.
Kas see on sedamoodi, nagu kraabiks loteriipiletit?
Seal ei kraabita midagi, seal järgitakse vaid kivi jooni.
Tule, lähme vaatama, siis saad aru.
Võiksime ka otsida ja leida ühe kivi.
Meist võiks tulla kivikunstnikud. Ehk kutsutakse Pariisi näituselegi!
See võikski nii minna. Hulda tuleks muidugi kaasa.
Jah kindlasti, aga see maailmanäitus oli juba 100 aastat tagasi.
See, kus soomlased silma paistsid.
Küll see uuesti tehakse kui mu kunst neid jalust rabab.
Hulda, sa oled toreda asja välja mõelnud.
Kas need pildid on tõesti seal kivil olemas, või mõtled nad välja?
Panjo, otsige Jänkuga mingid kivid, sellised teile huvitavad.
Vaatame siis koos, kuidas see käib.
See on mõnus ajaviide, kogu suve võib aardeid otsida.
Ükski kivi ei ole samasugune. Üks on ilusam teisest.
On põnev leida mingi eriti huvitav kivi.
See on pealegi täiesti tasuta hobi.
Vaata, siin on selline kits, mille ma joonistasin.
Jänku, seda kivi peaks veidi niisutama.
Siis seda pilti näeb paremini.
Sa, Kiisu oled vist juba oskaja.
Jaa. Ma võiksin kivijoonistuse õpetajaks hakata.
Kui õpid ettevaatlikult vett kallama, võiksid ka proovida.
Siis siin on igasuguseid räbalaid. Nendega kuivatame kive.
Ma hakkan vist kaltse müüma.
Mis neis erilist on? -Kas sa ei saa siis aru, sellised narmastega ääred!
Võib-olla teen neid ühe kärtsuga.
Kui olen juba suur kunstnik, pole mul aega enam neid narmastada.
See oleks kihvt kivi, ilusa pildiga. Joonistaks Hulda selle mulle?
Võiksin selle talle siis anda.
Vaata Hulda, joonista see mulle. Annan selle Panjole.
Jänku, kuulad sa mind, tead kuidas Hulda seda õppis?
Keegi Pirjo oli kuskilt kivilt leidnud pildi.
Kus see Pirjo elab? -Sa nagunii ei oska arvata.
Ma ütlen parem kohe ise, see Pirjo elab taevas.
Ta kolis sinna mõned aastad tagasi.
Algul ta jäi haigeks ja siis suri.
Ta ütleski, et läheb hea meelega Jeesuse juurde.
Jeesus on usaldusväärne ja hea.
Hulda, joonistasid inglid kividele pilte, kui Jumal maailma lõi?
Või joonistasid nad naeru kividele?
See oli sinu arvamus Panjo. Sellist asja Piiblis ei ole.
Kõik, mis Piiblis kirjas, on tõde.
Sina võid sedasi mõelda, aga pea meeles, et see ei ole päris kindel.
Jaa, aga kivid on ikkagi Jumal teinud.
Ja see on tore hobi. Otsime kivi, kus on jänkutüdruku pilt.
See oleks vahva, kui sellise leiaks.
Ma võiksin ise proovida joonistada. Ei tea, kas õnnestub?
Vaata, siis on selline jänkukivi juba olemas.
Vaata, siis on kaks toredat kivi, siin on ingel.
See ingel oli sinna üles kerkinud ja Hulda joonistas ta nähtavaks.
Ja siis see valgusejutt seal. See rebasekivi on tore.
Siin on rebane ja karu. Vinge kivi!
Näita. Ma vaatan seda. Mis värve siin kasutati?
See ei lõhna üldse. Hulda kasutab vesivärve.
Selliseid akrüülpuuvärve, mis lähevad laiali, nagu vesivärvid?
Jah, just selliseid.
Mis te seal sosistate? -Oota veits. Nüüd vaata.
Nägin kohe, et sellel on kass ja et see oleks just sulle.
Kas te joonistasite mulle kassi, see on kassitüdruk!
Ta edvistab veidi. Äge! On see päris minu oma?
Jah, saad selle päriseks. Tõlge: Einike Pähn