Olen Gregg Ellis Firestarters International -järjestöstä.
Vaimoni Valerie opetti teitä aikaisemmin.
Olemme kotoisin Orlandosta, Floridasta.
Haluaisin auttaa teitä löytämään elämäntehtävänne Jumalassa.
Tänään haluaisin erityisesti puhua siitä, -
millainen taito on hengellinen kuunteleminen.
Se on hyvin tärkeä osa Jumalan antaman tehtävän toteuttamista.
Haluan antaa käytännön vinkkejä siihen, -
miten omaa hengellistä kuuntelukykyä voi arvioida.
Se, millä tavalla kuuntelemme toisia ihmisiä, -
heijastaa sitä, miten hyvin kuuntelemme Jumalaa.
Jumalan kuuleminen on vaikeaa, jos emme osaa kuunnella ihmisiä.
Kun keskustelemme toisten ihmisten kanssa, -
kehitämme kuuntelutapoja, -
joita käytämme kuunnellessamme Jumalan ääntä.
Kun kuuntelemme toisia ihmisiä, -
voimme silloinkin käyttää hengellistä kuuntelutaitoa.
Matt. 11:15 Jeesus sanoo näin: -
"Jolla on korvat, se kuulkoon."
Tämä on varmasti tuttu jae.
Sananl. 18:15 "Tietoa hankkii ymmärtäväisen sydän, -
tietoa etsii viisasten korva."
Tietoa saadaan kuuntelemalla.
Hyvä kuuntelutaito on avainasemassa, -
jos haluamme kuulla Jumalan äänen ja seurata sitä.
Vanhoissa teksteissä käytetään erästä tiettyä kuunnella-sanaa.
Sana on "shma".
Se ei merkitse ainoastaan fyysistä kuuntelemista, -
vaan myös sitä, että kuullut asiat myös ymmärretään ja sisäistetään.
Juutalainen kansa ymmärsi erittäin hyvin, -
ettei kuunteleminen ole vain fyysistä kuuntelemista, -
vaan myös saadun tiedon prosessointia -
ja sen merkityksen ymmärtämistä.
Tästä löytyy esimerkki 2. Moos. 24:7.
"Ja hän otti liiton kirjan ja luki sen kansan kuullen.
Ja he sanoivat..." Kansa siis reagoi kuultuun Sanaan.
"Kaikkea, mitä Herra on puhunut, me noudatamme ja tottelemme."
Tällainen on shma-kuuntelemisen prosessi.
Juutalaiset ovat kutsuneet yhtä raamatunkohtaa -
nimellä "Shma".
Heidän piti sekä kuunnella Sanaa että totella sitä.
Myös Uudesta testamentista löytyy esimerkki tästä.
Erään kerran Jeesuksen luokse tuli kirjanoppinut.
Tapaus löytyy Markuksen evankeliumin kohdasta 12:28.
"Silloin tuli hänen luoksensa eräs kirjanoppinut...
...ja kysyi häneltä: "Mikä on ensimmäinen kaikista käskyistä?"
Jeesus vastasi hänelle tavalla, -
jonka juutalaiset tunnistivat vanhaksi Shma-raamatunkohdaksi.
Hän vastasi siteeraamalla kohtaa 5. Moos. 6:4-9.
"Ja rakasta Herraa, sinun Jumalaasi, kaikesta sydämestäsi -
ja kaikesta sielustasi ja kaikesta voimastasi."
Kirjanoppinut tiesi hyvin, mitä Jeesus siteerasi.
Sitten Jeesus antoi esimerkin, joka oli hieman epätavallisempi.
Viitattu teksti löytyy jakeesta 3. Moos. 19:18.
Mark. 12:31 " 'Rakasta lähimmäistäsi niinkuin itseäsi'.
Ei ole mitään käskyä, suurempaa kuin nämä."
Kun kirjanoppineet kysyivät Jeesukselta kysymyksiä, -
Jeesus viittasi shma-rukoukseen, -
eli hengelliseen kuuntelutaitoon -
ja sen ymmärtämiseen, mitä Jumala oli heille laissaan sanonut.
Jos haluamme kehittää ilmestykseen liittyviä lahjojamme -
ja päästä eteenpäin elämäntehtävässämme, -
meidän on alettava ymmärtää Jumalan äänen kuulemisen prosessia.
Jeesuksen antamista käskyistä käy ilmi kaksi asiaa, -
joista on meille apua.
Hän käski rakastamaan Jumalaa ja rakastamaan ihmisiä.
Kun pitäisi kuunnella, -
jotkut ihmiset vain puhuvat ja puhuvat.
He eivät koskaan tunnu kuuntelevan.
He ovat unohtaneet kuuntelemisen tavan.
Heillä on tapana puhua enemmän kuin kuunnella.
Herra kehottaa meitä kuuntelemaan paremmin.
Ihmisillä, jotka puhuvat jatkuvasti, -
voi olla vaikeuksia kuulla Jumalan ääntä.
Tunnen erään hyvin puheliaan tyypin.
Kun kyselen häneltä hänen jumalasuhteestaan, -
hän kertoo, ettei hän kuule Jumalan ääntä kovinkaan helposti.
Hänen kuuntelutaitonsa eivät ole kovinkaan hyvät.
Annan teille hyviä vinkkejä.
Kuuntelun lahja on puhumista hienompi lahja.
Joskus ihailemme pastoreita ja muita puhujia.
Pidämme heitä hyvin lahjakkaina ihmisinä.
Jumalan näkökulmasta katsottuna kuuntelun lahja on suurempi.
Voimme myös tarkastella sitä kultaista sääntöä, -
jonka mukaan meidän on rakastettava lähimmäistämme niin kuin itseämme.
Toisin sanoen: Kuuntele lähimmäistäsi niin kuin itseäsi.
Hengellisen kuuntelun taito osoittaa, -
kuinka paljon rakastamme toisia.
Toisen ihmisen hengellinen kuunteleminen on tärkeää, -
kun haluamme osoittaa hänelle rakkautta.
Epähengellinen kuuntelija yrittää antaa omia neuvojaan.
Epähengellinen kuuntelija yrittää koko ajan keksiä, -
minkä tarinan hän voisi seuraavaksi kertoa.
Hengellinen kuuntelija kuuntelee kertojaa tarkkaavaisesti.
Hän yrittää ymmärtää asian syvemmän tason.
He yrittävät nähdä kertojan sydämeen -
ja ymmärtää häntä paremmin.
He etsivät avointa ikkunaa kertojan sydämeen -
voidakseen ymmärtää, mitä tämä yrittää sanoa.
Epähengellinen kuuntelija kuuntelee, koska siitä on hyötyä.
Hengellinen kuuntelija etsii puhujan parasta.
Se on näiden kahden kuuntelutavan suurin ero.
Jos emme harjoittele hengellistä kuuntelua, -
menetämme kykymme kuunnella.
Silloin kasvumme estyy.
Menetämme kykymme kuulla, mitä toinen sanoo.
Meille tarjottu hyvä neuvo saattaa silloin mennä ohi korvien.
Se johtuu siitä, että kuuntelun taito on menetetty.
Tämän lisäksi menetämme kykymme kuulla Jumalan ääntä.
Jos haluamme kehittää ilmestykseen liittyviä lahjojamme, -
meidän on osattava kuunnella.
Yhteiskunnan tapa kuunnella on muuttunut.
Ennen teknologian aikakautta kommunikoitiin kasvotusten.
Kun veljenpoikani oli nuori -
ja veljeni vaimo puhui jonkun muun kanssa, -
veljenpoikani etsi äitinsä huomiota.
Äiti kuuli hänet, mutta jätti hänet huomiotta, -
koska hän oli keskustelemassa toisten kanssa.
Lopulta lapsi kimmastui niin, että hän tarttui äitinsä kasvoihin -
ja käski äitiään katsomaan.
Hän veti äitinsä kasvot kohti itseään saadakseen katsekontaktin.
Hän halusi äidin kuuntelevan.
Usein ihmiset vain tarvitsevat jonkun, -
joka kuuntelisi heitä.
Ennen teknologian kehitystä kuunteleminen oli -
kasvotusten tapahtuvaa viestintää.
Siinä pystyi lukemaan toisen ilmeitä -
ja näkemään hänen sydämeensä.
Nyt, kun voimme käyttää puhelinta, -
kuulemme toisen äänen, -
mutta kommunikointi on silti vähentynyt, -
koska emme enää voi aistia puhujan tunteita.
Puhelimen jälkeen tuli uusia keksintöjä.
Keksittiin kännyköitä, jotka toivat mukaan tekstiviestit.
Se on hieno tapa lähettää lyhyitä viestejä.
Ihmiset alkoivat lähetellä toisilleen lyhyitä viestejä.
Se johtui usein siitä, etteivät he halunneet puhua sen ihmisen kanssa.
Kun tekstiviestit yleistyivät, ihmiset ajattelivat niin.
Muistan perheenjäsenteni sanoneen, että he mieluummin tekstaavat, -
koska puhelimessa ihmiset saattavat puhua loputtomiin.
Nyt kun yhteiskunnassamme on kaikenlaisia viestitapoja, -
asia on viety vieläkin pidemmälle.
On syntynyt twiittailua.
Twiittaaminen tarkoittaa sitä, että lähetämme viestin, -
johon kukaan ei voi vastata.
Kuuntelemisen taito rapistuu pikkuhiljaa, -
koska niin monet vain puhuvat tietämättä, -
kuunteleeko heitä kukaan.
Heitä ei kiinnosta, mitä ihmiset vastaisivat heille.
He vain twiittaavat ajatuksiaan julki.
Blogien pitäjät eivät aina ole kiinnostuneita palautteesta.
He vain haluavat sanoa mielipiteensä.
Tähän suuntaan ollaan menty.
Kuulemisen ja kuuntelun taidon annetaan pikkuhiljaa rapistua.
Tästä seuraa myös se, -
että yhteiskunta ei enää kovin hyvin osaa kuunnella Herraa.
Haluamme vahvistaa tätä taitoa.
Yli 90 prosenttia maailman ongelmista voitaisiin ratkaista, -
jos ihmiset avaisivat sydämensä ja alkaisivat kuunnella hengellisesti.
Joillakin ihmisillä on tunne-elämän vaikeuksia.
He kokevat tarvetta mennä elokuvateatteriin -
tai kouluun ammuskelemaan ihmisiä.
Eikö olisikin hienoa, jos joku olisi ehtinyt mennä -
kuuntelemaan hengellisesti niitä ongelmia ja sitä tuskaa, -
joka ajoi heidät noihin hirmutekoihin?
Kansojen väliset sodat voivat kestää vuosia.
Ulkopuoliset yrittävät välillä johtaa heitä rauhanneuvotteluihin.
Rauhanneuvotteluissa tapahtuu usein niin, -
että monet puhuvat, mutta kukaan ei kuuntele hengellisesti.
Molemmilla osapuolilla on oma agendansa, -
eivätkä ne pääse sopuun, koska ne eivät ymmärrä toisiaan.
Osapuolet eivät kuuntele toistensa sydämiä.
Siitä syntyy konflikti.
Se taas johtaa sotiin.
Meidän on tärkeää kehittää kuuntelutaitoamme.
Voitte harjoitella sitä kokeilemalla sanapaastoa -
tai hiljaisuuden retriittiä.
Historian saatossa on ollut munkkeja, -
jotka vetäytyivät hiljaisuuteen joksikin aikaa.
Me saatamme naureskella sellaiselle ajatukselle, -
mutta ajatuksena oli harjoitella kuulemista.
He kuulivat Jumalan äänen paremmin.
Jos ette halua olla täysin hiljaa, voitte rajoittaa sanojenne määrää.
Voitte rajoittaa sanojen määrän tuhanteen sanaan päivässä.
Se on yllättävän vaikeaa.
Se oli vain esimerkki.
Nyt haluan puhua kuuntelemisen eri tasoista.
Olen jakanut kuuntelemisen viiteen eri tasoon.
Ensimmäinen taso on huolimaton kuuntelu.
Toinen taso on suodatettu kuunteleminen.
Kolmas taso on omaa etua tavoitteleva kuunteleminen.
Neljäs taso on läsnäoleva kuunteleminen.
Viides taso on aito hengellinen kuunteleminen.
Huolimaton kuunteleminen on hyvin yksinkertaista.
Puhuja huomaa tämän kuuntelemisen tason nopeasti.
Olette varmasti joskus keskustelleet jonkun kanssa, -
joka yrittää nähdä olkapäittesi yli -
ja joka miettii omia asioitaan.
Yleensä herkät ihmiset huomaavat heti, -
että vastapuoli kuuntelee huolimattomasti.
Hän näyttää kuuntelevan, mutta ei oikeasti kuule, -
koska ehkä hän haluaisi jutella jonkun toisen kanssa.
Se on kuuntelemisen ensimmäinen taso.
Toinen taso on suodatettu kuunteleminen.
Kun lapsemme olivat nuoria, -
he istuivat usein television ääressä.
Kun yritin puhua heille, he kuulivat sen joskus, -
joskus taas eivät.
Todellisuudessa he kuulivat kaiken.
Kutsuimme sitä valikoivaksi kuuloksi.
Jos pyysin tytärtäni viemään roskat ulos, -
hän ei saattanut osoittaa merkkiäkään siitä, -
että oli kuullut jotain.
Mutta jos sanoin, että nyt syödään suklaakakkua tai jäätelöä, -
lapset kuulivat sen heti ja reagoivat siihen välittömästi.
Sitä sanotaan suodatetuksi kuuntelemiseksi.
Kolmas taso on omaa etua tavoitteleva kuunteleminen.
Siinä kuunnellaan tarkemmin, mutta samalla etsitään omaa etua.
Aihe on kiinnostava.
Tällä tasolla kuuntelija yrittää pitää keskustelun -
mieluisan aiheen ympärillä.
Kuuntelija voi myös torjua uuden keskustelun sanomalla, -
ettei se kiinnosta häntä.
Läsnäoleva kuunteleminen kuulostaa hienolta.
Siina kuunnellaan hieman tarkkaavaisemmin -
ja mietitään, mitä toinen yrittää sanoa.
Samanaikaisesti mietitään, miten saataisiin oma tarina kuuluville.
Tämä on hieman ylempi taso kuin oman edun tavoittelu.
Silti tavoite on pitää huoli siitä, -
että kuulija saa osansa huomiosta.
Saatamme harrastaa läsnäolevaa kuuntelemista usein.
Haluamme kuitenkin puhua aidosta hengellisestä kuuntelemisesta.
Kaikki kolme ensimmäistä tasoa ovat valheellisia, -
koska kuuntelija ei oikeasti kuuntele.
Neljäs taso taas etsii huomiota kuuntelijalle.
Aito hengellinen kuunteleminen on sitä, -
että kuuntelemme puhujan puhetta tarkkaavaisesti -
ja samalla pyydämme Pyhää Henkeä paljastamaan meille, -
mitä puhuja yrittää sanoa.
Emme yritä osallistua keskusteluun tai tuoda esiin omia neuvojamme.
Joskus, kun puhuja on lopettanut puhumisen, -
hän tarjoaakin meille tilaisuuden antaa neuvoja.
Mutta kun aidosti ja hengellisesti kuuntelemme puhujaa, -
yritämme saada selville, mitä puhuja tuntee sydämessään.
Haluamme nähdä, mitä hän on käymässä läpi, -
ja kysyä Pyhältä Hengeltä, miten hän haluaisi auttaa.
Maailmassa on monia ihmisiä, -
jotka kaipaavat kuuntelijaa.
Kun kehitämme tätä kuuntelemisen taitoa ja otamme sen tavaksi, -
ja jos tietoisesti pyrimme siihen, -
alamme kuulla Jumalan ääntä useammin.
Emme enää kuuntele omia etujamme ajatellen, -
vaan kuuntelijan etua ajatellen.
Kun Jumala puhuu meille siitä, mikä hänen tahtonsa on kohdallamme, -
kuulemme hänen äänensä ja ymmärrämme sen.
Halusin jakaa tämän kanssanne, jotta ymmärtäisitte, -
että Jumala haluaa meidän kuuntelevan hengellisesti -
sekä häntä että ihmisiä.
Harjoitelkaa tätä ja miettikää, -
kuunteletteko neljällä ensimmäisellä tasolla -
vai hengellisen kuuntelun tasolla.
Kiitos teille! Toivotan teille siunattua iltaa.
Suomennos: Hanna Tischer