Lars Enarsonin opetusta
JERUSALEMIN MUUREILLA -SPECIAL
Alef-kurssi 6/16: Oikea identiteettimme
Shalom! Tervetuloa tutkimaan kristinuskon juutalaisia juuria.
Opetussarjan nimi on Alef-kurssi.
Kerromme, millaista apostolinen usko oli, -
ennen kuin kristinusko erosi juutalaisuudesta.
Olemme puhuneet asiasta aikaisemmissa jaksoissa.
Opetussarjasta on saatavana myös oppikirja.
Kirjan nimi on Alef-kurssi, -
ja sen voi hankkia kotisivultamme jerusalemsmurar.se.
Kerromme nyt lisää kristittyjen oikeasta identiteetistä.
Keitä olemme, kun uskomme Israelin Messiaaseen?
Olemme tottuneet pitämään itseämme juutalaisista erillään olevina.
Sellaista evankeliumia Paavali ei julistanut.
Puhuimme viimeksi Ef. 3:6:sta, -
jossa Paavali kertoo Messiaan salaisuudesta: -
"...että näet pakanatkin ovat kanssaperillisiä ja yhtä ruumista -
ja osallisia lupaukseen... Jeesuksessa evankeliumin kautta."
Paavali sanoo siinä: -
"Me juutalaiset olemme saaneet Jumalalta liitot ja lupaukset.
Nyt te pakanat pääsette niistä evankeliumin kautta osallisiksi.
Te olette kanssaperillisiämme ja kuulutte samaan ruumiiseen kuin me.
Teille kuuluu sama lupaus."
Salaisuutta ei ollut paljastettu, -
ennen kuin se ilmoitettiin Paavalille ja hänen aikalaisilleen.
Asia oli ollut aiemmilta sukupolvilta salassa.
Valitettavasti apostolien jälkeen tuo ilmestys himmeni taas.
Kirkko alkoi julistaa toisenlaista sanomaa.
Enää ei julistettu, että olemme päässeet osallisiksi -
Israelin saamasta kutsumuksesta, lupauksista ja liitoista.
Kirkko väitti olevansa Israelin sijasta valittu Jumalan kansa.
Korvausteologia on vastoin apostolien evankeliumia.
Viimeisen 200 vuoden ajan on myös julistettu darbyismia.
Sen mukaan Jumalalla on kaksi omaisuuskansaa, -
seurakunta ja juutalaiset.
Mutta Room. 11 mukaan Jumalalla on vain yksi jalo öljypuu.
Siihen puuhun juutalaiset kuuluvat luonnostaan.
Heidät on epäuskonsa tähden katkaistu siitä pois, -
mutta siihen puuhun meidät on oksastettu.
Jumalalla on vain yksi jalo öljy- puu ja omaisuuskansa, Israel.
Lopunaikoina puun luonnolliset oksat oksastetaan siihen uudelleen.
Jumala toteuttaa lupauksensa, ja koko Israel pelastuu.
Tämä tärkeä ilmestys täytyy asettaa ennalleen, -
että me olemme päässeet osallisiksi Israelin jalosta öljypuusta.
Me kaukana olleet olemme saaneet tulla Messiaan veressä lähelle.
Emme ole Jumalan omaisuuskansalle enää vieraita emmekä muukalaisia.
Kuulumme nyt Jumalan perheeseen.
Valtava sanoma ja armo.
Pakanat tulvivat seurakuntaan kuultuaan ihanan sanoman siitä, -
että olemme päässeet armosta mukaan Jumalan omaisuuskansaan.
Juutalaisten ja pakanoiden välillä on kuitenkin yhä eroja.
Vaikka olemmekin yhtä, emme ole samanlaisia.
Vaikka olemmekin yhtä ruumista, on silti miehiä ja naisia, -
ympärileikattuja ja ympärileikkaamattomia.
Katsotaan, mitä Paavali kirjoittaa siitä Gal. 3:28:ssa: -
"Ei ole tässä juutalaista eikä kreikkalaista, -
ei ole orjaa eikä vapaata, ei ole miestä eikä naista; -
sillä kaikki te olette yhtä Kristuksessa Jeesuksessa."
Mies on silti yhä mies, ja nainen on nainen uskoontulon jälkeenkin.
Olemme joko juutalaisia tai pakanoita, mutta olemme yhtä.
Se oli Paavalin mullistava sanoma.
Katsotaan nyt jakeita, joiden yli viimeksi hyppäsimme.
Paavali puhuu Ef. 2:13:ssa pakanoille: -
"...mutta nyt, kun olette Kristuksessa Jeesuksessa, -
olette te, jotka ennen olitte kaukana, -
päässeet lähelle Kristuksen [Messiaan] veressä.
Sillä hän on meidän rauhamme, hän, joka teki molemmat yhdeksi -
ja purki erottavan väliseinän, nimittäin vihollisuuden, -
kun hän omassa lihassaan teki tehottomaksi -
käskyjen lain säädöksinensä, luodakseen itsessänsä -
nuo kaksi yhdeksi uudeksi ihmiseksi, tehden rauhan, -
ja yhdessä ruumiissa sovittaakseen molemmat Jumalan kanssa -
ristin kautta, kuolettaen itsensä kautta vihollisuuden.
Ja hän tuli ja julisti rauhaa teille, jotka kaukana olitte, -
ja rauhaa niille, jotka lähellä olivat..."
Palataan jakeisiin 14-15: -
"Hän purki vihollisuuden, käskyjen lain säädöksinensä."
Vuoden 1917 ruotsinkielisessä raamatunkäännöksessä lukee -
"käskyjen säädöslain", joka on paremmin ilmaistu.
Lakia ei ole otettu pois. Jeesus sanoi Vuorisaarnassa, -
ettei laista katoa yksikään kirjain ennen kuin taivas ja maa katoavat.
Sitä vastoin laeista tehdyt säännöt, -
jotka erottivat juutalaiset pakanoista ennen ristin työtä, -
on otettu pois.
Tämän mullistavan ilmestyksen Pietari sai rukoillessaan katolla.
Hän näki näyssä liinan, jossa oli epäpuhtaita eläimiä.
Jumala näytti Pietarille, ettei hän saa kutsua ketään epäpyhäksi.
Jumala ottaa vastaan jokaisen, joka etsii häntä vilpittömästi.
Tuon ilmestyksen takia -
Pietari saattoi mennä tapaamaan Korneliusta, -
vaikka tuon aikaisten säännösten mukaan -
juutalaiset eivät saaneet mennä pakanoiden luo.
Messiaassa Jumala purki erottavan väliseinän.
Katsotaan, mitä Pietari sanoo tullessaan Korneliuksen luo.
Apt. 10:28: "Ja hän sanoi heille: -
'Te tiedätte, että on luvatonta juutalaisen miehen seurustella -
vierasheimoisen kanssa tai mennä hänen tykönsä; -
mutta minulle Jumala on osoittanut, -
etten saa sanoa ketään ihmistä epäpyhäksi enkä saastaiseksi."
Laista oli tehty sääntö
Laissa ei lue, ettei juutalainen saisi käydä pakanan luona.
Mutta tuohon aikaan sellainen sääntö oli voimassa, -
jotta juutalaiset eivät sekoittuisi muihin kansoihin.
Siksi Pietari sanoi: "Te tiedätte, -
ettei juutalainen saa seurustella pakanan kanssa, -
mutta Herra on näyttänyt minulle, ettei ketään saa sanoa epäpyhäksi."
Paavalin sanoin erottava väliseinä on purettu Messiaassa.
Kun syntimme on annettu anteeksi, emme ole enää saastaisia.
Saamme olla yhteydessä Jumalan omaisuuskansaan. Muuri on purettu.
Tämä ihana evankeliumi hävisi vähitellen kirkosta, -
mutta lopun aikoina se asetetaan ennalleen.
Katsotaan Apt. 10:stä kertomusta Korneliuksen uskoon tulosta.
Apt. 10:1: "Ja Kesareassa oli mies, nimeltä Kornelius, -
sadanpäämies niin kutsutussa italialaisessa sotaväenosastossa.
Hän oli hurskas ja Jumalaa pelkääväinen, -
niinkuin koko hänen perhekuntansakin, -
ja antoi paljon almuja kansalle ja rukoili alati Jumalaa."
Alaviitteessä on mielen- kiintoinen selitys jakeelle 2: -
"Ilmaisu 'Jumalaa pelkääväinen' -
tarkoittaa pakanoita, joita ei ollut ympärileikattu, -
mutta jotka tunnustivat uskoa Israelin Jumalaan.
Näitä Jumalaa pelkääviä puoliksi juutalaisuuteen kääntyneitä -
juutalaiset ottivat mielellään vastaan -
ja edellyttivät heiltä vain sapatin pitämistä -
ja pidättäytymistä saastaisen ruuan syömisestä."
Eli ne pakanat, jotka pitivät nämä perussäännöt, -
olivat tervetulleita juutalaisten yhteyteen synagogaan.
Heitä kutsuttiin "Jumalaa pelkääviksi".
Heitä ei ollut ympärileikattu, joten he olivat yhä pakanoita, -
mutta he uskoivat Israelin Jumalaan.
Etupäässä he ottivat evankeliumin vastaan, -
kun Paavali kävi julistamassa eri paikkakuntien synagogissa.
Katsotaan Apt. 17:1: "Ja he [Paavali ja Silas] -
matkustivat Amfipolin ja Apollonian kautta ja tulivat Tessalonikaan, -
jossa oli juutalaisten synagooga.
Ja tapansa mukaan Paavali meni sisälle heidän luoksensa -
ja keskusteli kolmena sapattina heidän kanssansa, -
lähtien kirjoituksista, selitti ne ja osoitti, -
että Kristuksen piti kärsimän ja nouseman kuolleista, -
ja sanoi: 'Tämä Jeesus, jota minä teille julistan, on Kristus'."
Ja muutamat heistä tulivat uskoon -
ja liittyivät Paavaliin ja Silaaseen, -
niin myös suuri joukko jumalaa- pelkääväisiä kreikkalaisia..."
Kyse oli siis synagogassa käyvistä, sapatin pitävistä -
ja saastaista ruokaa karttavista pakanoista.
Sekä Jumalaa pelkääviä kreikkalaisia -
että juutalaisia tuli Paavalin saarnatessa uskoon.
Tessalonikan seurakunta syntyi synagogassa -
Paavalin julistettua sapattina.
Hän selitti Kirjoituksia eli Vanhaa testamenttia.
"Vanha testamentti" on harhaanjohtava nimitys, -
mutta niin olemme tottuneet Raamatun alkuosaa kutsumaan.
Se ei ole vanhentunut vaan Jumalan ikuista Sanaa.
Raamattu ei itse kutsu alkuosaansa Vanhaksi testamentiksi.
Kun Paavali sitä julisti, -
synagogassa sapattina juutalaisten parissa, -
ensimmäiset pakanat tulivat uskoon.
Kyseiset pakanat olivat eläneet juutalaisten tavoin -
mutteivät olleet kääntyneet juutalaisuuteen.
Kirkossa on historian aikana alettu painottaa asioita väärin.
Jos joku nykyään pitää sapatin tai syö vain puhtaita ruokia, -
häntä pidetään uskosta luopuneena ja lain kirouksen alle joutuneena.
Näin ei ollut alussa.
Kyseisten sääntöjen pitäminen nähtiin esimerkillisenä.
Niin eläviä pakanoita juutalaiset kutsuivat Jumalaa pelkääviksi, -
koska he kunnioittivat Jumalaa ja hänen Sanaansa.
Nämä asiat tulevat olemaan kristityille luonteenomaisia, -
kun palaamme lopun aikoina juutalaisille juurillemme.
Juutalaisia varten Messias ensi kädessä lähetettiin.
Heidän keskuuteensa hän palaa tullessaan Jerusalemiin.
Katsotaan Joh. 10:stä, mitä Jeesus opettaa lammastarhasta.
Joh. 10:16: - "Minulla on myös muita lampaita, -
jotka eivät ole tästä lammastarhasta."
Alaviitteessä lukee: -
"Jeesuksen paimenen virka ei rajoitu vain juutalaisiin -
vaan käsittää kaikki kansat."
Lampailla, jotka eivät kuulu "tähän lammastarhaan" -
Jeesus tarkoitti häneen uskovia pakanoita.
"...myös niitä tulee minun johdattaa, -
ja ne saavat kuulla minun ääneni, -
ja on oleva yksi lauma ja yksi paimen."
Jeesus ei puhu kahdesta omaisuuskansasta, -
Israelista ja seurakunnasta. On oleva yksi lauma ja yksi paimen.
Saamme istua Aabrahamin, Iisakin ja Jaakobin kanssa -
samassa pöydässä taivasten valtakunnassa.
On vain yksi omaisuuskansa.
Siihen saamme mekin kuulua, kun uskomme Messiaaseen, Jeesukseen.
Hän sanoi: "Minulla on myös muita kansoja, -
jotka eivät ole tästä lammastarhasta.
myös niitä tulee minun johdattaa, ja ne saavat kuulla minun ääneni, -
ja on oleva yksi lauma ja yksi paimen."
Hesekiel ennusti samasta asiasta.
Katsotaan, mitä Hes. 37:15-17:ssä sanotaan kahdesta sauvasta: -
"Ja minulle tuli tämä Herran sana: -
Sinä, ihmislapsi, ota puusauva ja kirjoita siihen: -
'Juudalle ja häneen liittyneille israelilaisille'.
Ota sitten toinen puusauva ja kirjoita siihen: -
'Joosefille; Efraimin ja kaiken häneen liittyneen -
Israelin heimon sauva'. Ja pane ne lähekkäin, pääksytysten, -
niin että ne tulevat yhdeksi sinun kädessäsi.
Kun sitten kansasi lapset sanovat sinulle näin: -
'Etkö selitä meille, mitä sinä tällä tarkoitat?'
niin puhu heille: Näin sanoo Herra, Herra: -
Katso, minä otan Joosefin sauvan, joka on Efraimin kädessä... -
ja minä asetan ne yhteen Juudan sauvan kanssa -
ja teen niistä yhden sauvan, -
niin että ne tulevat yhdeksi minun kädessäni."
Juudan ja Efraimin välisessä yhteydessä -
on syvä profeetallinen sanoma.
Efraim oli Joosefin poika, ja Joosef on yksi Messiaan esikuvista.
Hänhän pelasti kansansa nälänhädästä, -
kun hänestä oli tullut Egyptin faaraon lähin mies.
Joosefin veljet myivät hänet Egyptiin.
Hänet heitettiin kaivoon, hän nousi sieltä ja katosi Egyptiin.
Jeesuksenkin veljet hylkäsivät hänet.
Hänet ristiinnaulittiin ja haudattiin, mutta hän nousi ylös.
Sanoma Jeesuksesta päätyi pakanoiden keskuuteen.
Joosefkin kasvoi faaraon hovissa erossa veljistään.
Siellä hän sai korkean aseman, jonka avulla hän pelasti veljensä.
Joosef sai Egyptissä kaksi poikaa, Efraimin ja Manassen.
Kun hänen isänsä Jaakob tuli veljien kanssa Egyptiin, -
Jaakob sanoi Joosefille: -
"Nyt poikasi Efraim ja Manasse kuuluvat minulle -
aivan kuten Ruuben, Simeon, Leevi ja muut poikani.
Efraim ja Manasse saavat periä heidän kanssaan."
Heidän äitinsä ei ollut juutalainen -
vaan Oonin papin Poti-Feran tytär.
Efraim ja Manasse eivät olleet kasvaneet Joosefin veljien parissa.
Kuitenkin heidät adoptoitiin Jaakobin perheeseen.
Siksi Efraim on esikuva niistä, jotka on oksastettu Israeliin.
Olemme päässeet Messiaan opetuslapsina osaksi Israelia.
Eräänä päivänä on oleva yksi lauma ja yksi paimen.
Profeetallinen tulevaisuutemme on -
että meistä tulee yhtä juutalaisten kanssa.
Sitä Paavali pakanoiden apostolina julisti.
Efraimin merkitys on hyvin syvällinen.
Manasse oli vanhempi Joosefin pojista, jotka Jaakob adoptoi.
Kuitenkin Jaakob sanoi Joosefille, -
että Efraimista tulisi Manassea suurempi ja lukuisampi.
Manasse oli kuin pakanoiden ensimmäinen sukupolvi, -
joka oksastettiin Israeliin apostolisen evankeliumin kautta.
Lopun aikoina pelastuu yhä enemmän pakanoita.
Siitä on esikuvana Efraim, joka yhdistyy Juudaan, -
kun palaamme juutalaisille juurillemme.
Saimme pyhien kansalaisuuden ja kuulumme Jumalan perheeseen.
Kertaan lopuksi, keitä pakanat ovat ennen uskoon tuloaan -
ja keitä he ovat sen jälkeen.
Paavali sanoo Ef. 2:11:ssä, -
että pakanat olivat ympäri- leikkaamattomia, ilman Messiasta, -
vailla Israelin kansalaisoikeutta ja vieraat lupauksen liitoille.
He olivat ilman toivoa, ilman Jumalaa ja kaukana hänestä.
Sellaisessa toivottomuudessa elämme ilman uskoa Jeesukseen.
Uskomalla Israelin Messiaaseen meistä on tullut jotain muuta.
Sydämemme on ympärileikattu. Olemme jäseniä Messiaan ruumiissa.
Meillä on Israelin kansalaisoikeus.
Olemme osallisia Israelin liittoihin ja lupauksiin.
Meillä on sama toivo. Kuulumme Jumalan perheeseen.
Olemme päässeet lähelle Jumalaa.
On tärkeää ymmärtää profeetallinen tulevaisuutemme.
Me kuulumme Israeliin, kun se pelastuu kokonaan.
Jumala täyttää lupauksensa Israelia kohtaan.
Jos hän ei täyttäisi, eivät ne toteutuisi meidänkään kohdalla.
Luetaan lopuksi Room. 15:8, -
jossa Paavali sanoo asian näin: -
"Sillä minä sanon, -
että Kristus on tullut ympärileikattujen palvelijaksi..."
Kristus tuli siis juutalaisten palvelijaksi.
"...Jumalan totuuden tähden, -
vahvistaaksensa isille annetut lupaukset..."
Tarkoitus ei ollut poistaa lupauksia vaan vahvistaa ne.
"...mutta että pakanat laupeuden tähden ovat ylistäneet Jumalaa, -
niinkuin kirjoitettu on: -
'Sentähden minä ylistän sinua pakanain seassa...
Ja vielä on sanottu: Riemuitkaa, te pakanat, hänen kansansa kanssa."
Meidät on siis kutsuttu iloitsemaan yhdessä juutalaisten kanssa.
Tarkoitus ei ole iloita heidän sijastaan tai heidän rinnallaan -
vaan heidän kanssaan.
Kiitos mukanaolosta.
Palaamme seuraavassa jaksossa juutalaisten juurten pariin.
Shalom!
Suomennos: Annamari Kortelainen