Lars Enarson opettaa
JERUSALEMIN MUUREILLA -SPECIAL
Alef-kurssi 2/16: Lupaus ennalleen asettamisesta
Shalom ja tervetuloa ohjelmaamme!
Tämä on Alef-kurssi kristinuskon juutalaisista juurista.
Puhuimme viimeksi ennalleen asettamista koskevasta lupauksesta.
Luimme Jeesuksen lupauksen Eliasta, -
joka asettaa kaiken kohdalleen.
Se on valtava lupaus.
Apostolien teot käyvät lopun aikoina jälleen toteen.
Luetaan nyt Luukkaan 1. luvusta Elian palvelutyöstä.
Enkeli Gabriel ilmestyi temppelissä Johannes Kastajan isälle.
Luetaan jakeesta 13: -
"Mutta enkeli sanoi hänelle: 'Älä pelkää, Sakarias; -
... vaimosi Elisabet on synnyttävä sinulle pojan, -
ja sinun on annettava hänelle nimi Johannes.
Ja... monet iloitsevat hänen syntymisestään.
Sillä hän on oleva suuri Herran edessä; -
...ja hän on oleva täytetty Pyhällä Hengellä hamasta äitinsä kohdusta.
Ja hän kääntää monta Israelin lapsista Herran... tykö.
Ja hän käy hänen edellään Eliaan hengessä ja voimassa, -
kääntääksensä isien sydämet lasten puoleen -
ja tottelemattomat vanhurskasten mielenlaatuun, -
näin valmistaakseen kansan Herran tuloa varten."
Elian palvelutyössä -
hänen henkensä ja voimansa vuodatetaan, -
jotta ihmiset tulisivat valmiiksi Messiaan paluuseen.
Silloin julistetaan kääntymistä Herran luo.
Lupaus Messiaan saapumisesta toteutuu kahdesti.
Ensimmäisen kerran Jeesus tuli Uhrikaritsana.
Hän palaa takaisin Kuninkaana, Juudan heimon jalopeurana.
Myös Elian tulosta on kaksi lupausta.
Kun opetuslapset kysyivät, miksi Elian sanotaan tulevan ensin, -
Jeesus viittaa tulevaisuuteen vastatessaan: -
"Elias tulee ja asettaa kaiken kohdalleen."
Tuolloin Johannes Kastaja oli jo kuollut.
Kun Jeesus lisäsi: "Elias on jo tullut", hän tarkoitti Johannesta.
Puhuimme viimeksi myös pyhille annetusta uskosta.
Tehtävämme on säilyttää se, ei muuttaa sitä.
Usko oli aluksi yksi juutalaisuuden haara, -
mutta siihen pääsivät ei-juutalaisetkin mukaan.
Lupaus Messiaasta kuuluisi heillekin.
Palaamme siihen tulevissa ohjelmissa.
Juuda kirjoitti kirjeensä noin vuonna 70 jKr. -
joko juuri ennen temppelin tuhoa tai juuri sen jälkeen.
Hän kehottaa kilvoittelemaan uskon puolesta, -
ei muuttamaan eikä kehittämään sitä.
Niin kuitenkin kävi.
Luetaan tutkija Magnus Zetterholmin kuvaus siitä, -
miten kirkko kehittyi apostolien jälkeen.
"100-luvun alussa Jeesus-liike muuttuu.
Kristillisyydestä tulee ei-juutalainen uskonto, -
niin että juutalainen ei voi olla kristitty.
Se, mikä alkoi juutalais- messiaanisena liikkeenä, -
kehittyi melko pian uskonnolliseksi liikkeeksi, -
joka oli kaikessa olennaisessa ristiriidassa alkuperänsä kanssa."
Radikaalisti sanottu.
Liike oli kehittynyt 100 vuodeksi aivan erilaiseksi kuin alussa.
Ei kaikilla osa-alueilla ollut näin, -
mutta suhde juutalaisiin oli päinvastainen kuin ennen.
Kristillisyydestä tuli uusi uskonto, -
joka oli erillään juutalaisuudesta.
Näin ei ollut alussa.
Muutama vuosi sitten kirjoitti piispa Biörn Fjärstedt, -
että kristinuskon juuret voi jäljittää vuoteen 80 jKr.
Mutta silloin olivat melkein kaikki apostolit nukkuneet pois.
Juutalaiset olivat alkaneet hajaantua pitkin maailmaa.
Messiaanisen liikkeen päämajana oli ollut temppeli.
Luukaan evankeliumin viimeisessä jakeessa sanotaan: -
"He olivat alati temppelissä ja ylistivät Jumalaa."
Alkuseurakunta pysyi temppelin yhteydessä.
Temppelin viereen ei rakennettu kirkkoa uuden uskonnon merkiksi.
Alkuaikojen uskovat viettivät aikaa temppelissä.
Apt. 3:n mukaan Pietari ja Johannes kävivät temppelin rukoushetkessä.
Kaikki juutalaiset osallistuivat 9. hetken rukoukseen.
Niin tekivät myös opetuslapset. Liike oli aivan juutalainen.
Sitten sai kristillinen kirkko vähitellen alkunsa.
Jo sata vuotta myöhemmin -
kristinuskosta oli tullut ei-juutalainen uskonto.
Keisari Konstantinus teki kristinuskosta 300-luvulla -
Rooman valtionuskonnon.
Silloin side juutalaisiin katkaistiin kokonaan.
Konstantinus oli antisemitisti.
Juutalaisia alettiin vainota, -
kun kristinuskosta tuli Rooman valtionuskonto.
Luetaan, mitä Konstantinus kirjoitti piispoille -
Nikean ensimmäisen kirkolliskokouksen yhteydessä.
Silloin päätettiin luopua raamatullisesta kalenterista.
Pääsiäisen vietto haluttiin erottaa juutalaisuudesta.
Vielä 300 vuotta ylösnousemuksen jälkeen -
piispoilla oli eri käsityksiä pääsiäisen vieton ajankohdasta.
Osa sanoi, että sitä piti viettää apostolien opetuksen mukaan -
juutalaisten pääsiäisen aikaan.
Juutalaiset poistivat kodeistaan happaman leivän tiettynä päivänä.
Silloin oli apostolien ajoista lähtien vietetty pääsiäistä.
Rooman piispa ei halunnut toimia Raamatun kalenterin mukaan.
Hän halusi viettää pääsiäistä Rooman kalenterin mukaan.
Keisari Konstantinus kirjoitti tuolloin: -
"Kokoontuneiden mielestä oli kelvoton ajatus -
viettää pyhintä juhlaa juutalaisten tapojen mukaan.
Nämä saastaiset ketkut, -
jotka ovat lianneet kätensä tuolla hirvittävällä rikoksella..."
...eli ristiinnaulitsemisella...
"... ovat mieleltään sokeutuneita.
Siksi on paikallaan hylätä juutalaisten tavat -
ja viettää tätä juhlaa tulevina vuosisatoina säädyllisemmin."
Juutalaisten tavalla toimimista ei pidetty säädyllisenä.
Silti apostolit olivat ja elivät juutalaisina -
ja saivat tehtäväkseen säilyttää alkuperäisen uskon.
"Älkäämme siis olko missään tekemisissä -
tämän arvottoman pohjasakan kanssa."
Tästä antisemitismi sai jalansijan kirkkoon.
Tämä oli osaltaan synnyttämässä myöhemmin holokaustia.
Konstantinus jatkaa: -
"Nyt kun lähdemme yksimielisesti tähän uuteen suuntaan, -
vetäytykäämme pois, korkea-arvoiset veljeni, -
tästä inhottavasta seurasta.
Miksi seuraisimme heitä, jotka ovat surullisen harhan uhreja?
Tämä erehdys täytyy oikaista, -
ettei meillä ole mitään yhteistä näiden loisten kanssa, -
jotka murhasivat Herramme."
Siinä vaiheessa kirkko erosi kokonaan juutalaisista.
Kristillinen teologia ja käytäntö esimerkiksi juhlien suhteen -
on kokonaan irti juutalaisesta alkuperästään.
Viimeisen sadan vuoden aikana -
ovat juutalaiset alkaneet palata omaan maahansa.
Olemme samalla saaneet nähdä -
seurakunnan alkavan palata juurilleen.
Ne näkyvät Apostolien teoista, -
jossa kristinusko oli vielä osa juutalaisuutta.
Vuonna 1948 Israelista tuli jälleen 2000 vuoden jälkeen valtio.
Kristityt järkyttyivät ymmärtäessään, -
ettei Jumala ollutkaan hylännyt juutalaisia, -
niin kuin kirkko oli satoja vuosia uskonut.
Jumalan juutalaisille antamat lupaukset ovat yhä voimassa.
Alettiin punnita korvaus- teologian paikkansapitävyyttä.
Oliko kirkko korvannut juutalaiset Jumalan omaisuuskansana?
Ei ole, koska Jumala ei peru lupauksiaan.
Jumala on uskollinen ja tekee, kuten on luvannut.
Meidät yhdistetään jälleen yhdeksi Jumalan kansaksi.
Juutalaiset ja ei-juutalaiset voivat olla yhtä Messiaassa.
Siihen päämäärään pyritään ennalleen asettamisessa, -
joka tapahtuu Elian hengessä ja voimassa.
Katsotaan kolmea Elian palvelutyötä koskevaa raamatunkohtaa.
Luetaan uudelleen Matteuksen 17. luvusta.
Jeesus vastaa jakeessa 11: -
"Elias... tulee ja asettaa kaikki kohdalleen."
Valmistaessaan tietä Messiaalle -
Elia asettaa kaiken kohdalleen.
Verrataan tätä toiseen raamatunkohtaan.
Malakia 4:5: -
"Katso, minä lähetän teille profeetta Elian, -
ennenkuin tulee Herran päivä, se suuri ja peljättävä.
Ja hän on kääntävä jälleen isien sydämet lasten puoleen -
ja lasten sydämet heidän isiensä puoleen, -
etten minä tulisi ja löisi maata, vihkisi sitä tuhon omaksi."
Tässä ei käytetä sanoja kohdalleen asettaminen -
vaan puhutaan sydänten kääntymisestä.
Mitä se tarkoittaa?
Se ei tarkoita vain perhesuhteiden paranemisesta, -
vaikka se onkin tärkeä osa Elian tehtävää.
Lopunaikoinahan on luopumusta ja laittomuutta, -
jotka repivät nimenomaan perheitä.
Mutta perhesuhteet asetetaan kohdalleen.
Lupaus lasten ja isien sydämien kääntymisestä -
tarkoittaa ennen kaikkea Jumalan perheen ennalleen asettamista.
Palataan tähän kohta, -
mutta luetaan ensin kolmas Eliaa koskeva kohta.
Verrataan kohtia sitten keskenään.
Mennään 1. Kuningasten kirjaan, -
jossa kerrotaan Elian astumisesta Israelin eteen.
1. Kun. 18:ssa käsitellään -
Elian ja Baalin profeettojen välistä kiistaa.
"Ja kun oli tullut hetki, jolloin ruokauhri uhrataan, -
astui profeetta Elia esille ja sanoi: -
'Herra, Aabrahamin, Iisakin ja Israelin Jumala, -
tulkoon tänä päivänä tiettäväksi, että sinä olet Jumala Israelissa -
ja että minä olen sinun palvelijasi -
ja että minä olen sinun käskystäsi tehnyt kaiken tämän.
Vastaa minulle... että tämä kansa tulisi näkemään, -
että sinä... olet Jumala -
ja että sinä käännät heidän sydämensä takaisin.
Silloin Herran tuli iski alas ja kulutti polttouhrin, puut, kivet...
Kun kaikki kansa näki tämän, -
lankesivat he kasvoillensa ja sanoivat: 'Herra on Jumala!'"
Elia käänsi kansan pois synkretismistä, -
jossa palveltiin sekä Baalia että Herraa.
Elia julisti, että kahtaalle horjuminen sai loppua.
Kansan piti valita, ketä he aikoivat palvella.
Elia käänsi kansan Herran luo rakentamalla alttarin.
Luetaan siitä jakeesta 30: -
"Niin Elia sanoi... kansalle: 'Astukaa minun luokseni'.
Ja kaikki kansa astui hänen luoksensa.
Niin hän korjasi Herran alttarin, joka oli hajotettu."
Tuhottu alttari asetettiin ennalleen.
"Ja Elia otti kaksitoista kiveä, -
yhtä monta kuin oli Jaakobin poikien sukukuntia, -
hänen, jolle oli tullut tämä Herran sana: -
'Israel on oleva sinun nimesi.'
Ja hän rakensi kivistä alttarin Herran nimeen..."
Elia rakensi uudelleen Herran tuhotun alttarin.
Alttari koostui 12 kivestä Israelin heimojen määrän mukaan.
Tuolloin valtakunta oli jakaantunut -
kymmeneen pohjoiseen ja kahteen eteläiseen Juudan heimoon.
Pohjoisen heimot, joiden joukkoon Elia nyt astui, -
olivat kapinoineen Juudaa ja Jerusalemia vastaan -
ja olivat perustaneet uuden synkretistisen uskonnon.
Herran juhlia oli muutettu -
ja Jumalan palveleminen oli sekoitettu epäjumalanpalvelukseen.
Silloin Elia asetti alttarin ennalleen.
Heprean sana tarkoittaa, että Elia paransi Herran alttarin.
Hän yhdisti 12 heimoa saman alttarin ääreen.
Juudaa vastaan kapinoineiden heimojenkin tuli yhdistyä.
Näin Elia toimi, -
jotta Herran kansa palaisi hänen luokseen.
Kirkkokin kapinoi Jerusalemia ja Juudaa vastaan -
apostolien kuoleman jälkeen -
ja vetäytyi pois Juudasta.
Elian palvelutyö korjaa lopunaikoina -
juutalaisten ja heidän Messiaansa seuraajien rikkoutuneet suhteet.
On Jumalan Hengen tekemä ihme, -
että palaamme Herran alkuperäisille teille.
Kun pakanat tulivat Herran luo, heidät liitettiin uskoon, -
joka oli alkanut juutalaisten keskuudesta Jerusalemista.
Juutalaiset ovat alkaneet palata omaan maahansa.
Jumala asettaa kansaansa ennalleen fyysisesti.
Samalla palataan alkuperäiseen pyhille annettuun uskoon, -
koska Jeshua palaa Jerusalemiin.
Hän ei palaa Roomaan, Tukholmaan eikä Dallasiin.
Hän palaa Jerusalemiin.
Ne, jotka ovat palanneet Jerusalemissa alkaneeseen uskoon, -
ovat valmiita Messiaan palatessa.
Meidän täytyy palata juurillemme.
Meidän tarvitsee nähdä, mitä olemme menettäneet, -
kun kirkko alkoi etääntyä juutalaisesta alkuperästään.
Puhumme näissä ohjelmissa siitä, -
miltä usko näytti alussa -
ja mikä tarvitsee ennalleen asettamista.
Edellisessä ohjelmassa sanoimme, -
että alkuseurakunnan jäsenet -
pitivät Raamatun mukaan tiukasti kiinni laista.
Pakanoiden ei tarvinnut noudattaa lakia samalla tavalla.
Puhumme siitäkin tulevissa ohjelmissa.
Alussa Mooseksen ja uuden liiton välillä ei ollut ristiriitaa.
Olisi tärkeä saada takaisin koko Raamattu.
Tämän kirjan alku ei ole ristiriidassa sen lopun kanssa.
Tämä on juutalaisten kirjoittama juutalainen kirja.
Luukas on kai ainut poikkeus.
Kaikki muut tämän kirjan kirjoittajat olivat juutalaisia.
Tätä kirjaa ei voi tulkita niin, -
että tässä on kaksi asiaa ristiriidassa keskenään.
Sanoma on alusta loppuun sama. Niin oli alussa.
Ennen kuin Uutta testamenttia oli, -
saarnaajat julistivat Moosesta, profeettoja ja Psalmeja.
Messias selitti opetuslapsille Mooseksen opetuksia.
Siltä perustalta evankeliumia alettiin levittää Jerusalemista.
Tätä jännittävää asiaa aiomme tutkia.
Raamatun mukaan lopunaikoina tapahtuu suuri luopumus.
Luopumuksen lisäksi tapahtuu myös ennalleen asettaminen.
Meidän täytyy valita, menemmekö mukaan lisääntyvään luopumukseen -
vai palaammeko pyhiin Kirjoituksiin -
ja Herran teille.
Luetaan lopuksi Johannes Kastajan työstä -
Luukkaan 3. luvusta.
Jae 1: "Viidentenätoista keisari Tiberiuksen hallitusvuotena, -
kun Pontius Pilatus oli Juudean maaherrana -
ja Herodes Galilean neljännysruhtinaana -
... ja Lysanias Abilenen neljännysruhtinaana, -
siihen aikaan kun Hannas oli ylimmäisenä pappina..."
Mainitut henkilöt eivät olleet jumalaapelkääviä.
Tässä halutaan sanoa, että silloin vallitsi luopumuksen aika.
Niin oli myös Elian itsensä aikana.
Silloin "tuli Jumalan sana Johannekselle... erämaassa.
Ja hän... saarnasi parannuksen kas- tetta syntien anteeksisaamiseksi, -
niinkuin on kirjoitettuna... 'Huutavan ääni kuuluu erämaassa: -
Valmistakaa Herralle tie, tehkää polut hänelle tasaisiksi.'"
Kaikki laaksot täytettäköön, ja... kukkulat alennettakoon, -
ja mutkat tulkoot suoriksi ja koleikot tasaisiksi teiksi, -
ja kaikki liha on näkevä Jumalan autuuden."
Tuossa puhutaan mutkaisen oikomisesta.
Ylpeästi Jumalaa vastustavat madalletaan -
ja hylätyt ja sorretut nostetaan, -
niin että tie on valmis, kun Herra saapuu.
Sitä on ennalleen asettaminen.
Näitä asioita tutkimme tällä kurssilla.
Siunausta ja shalom!
Suomennos: Annamari Kortelainen