JERUSALEMIN MUUREILLA
Yhteys, jonka puolesta Jeesus rukoili 1/4
Shalom Jerusalemista!
Puhumme nyt tärkeästä aiheesta, yhteydestä.
Katsotaan, mitä Raamattu siitä sanoo -
ja millaista yhteyttä Jeesus rukoili opetuslapsilleen.
Kaikki yhteyshän ei ole Jumalasta.
Pimeyden valtakunnassakin pyritään yhteyteen.
Esimerkkinä on Baabelin torni.
Luetaan 1. Moos. 11:1:stä alkaen: -
"Ja kaikessa maassa oli yksi kieli ja yksi puheenparsi.
Kun he lähtivät liikkeelle itään päin, -
löysivät he lakeuden Sinearin maassa ja asettuivat sinne.
Ja he sanoivat toisillensa: -
'Tulkaa, tehkäämme tiiliä ja polttakaamme ne koviksi...
...rakentakaamme itsellemme kaupunki ja torni...
tehkäämme itsellemme nimi, ettemme hajaantuisi yli kaiken maan.'
Niin Herra astui alas katsomaan kaupunkia ja tornia...
Ja Herra sanoi: -
'Katso, he ovat yksi kansa, ja heillä kaikilla on yksi kieli...
Ja nyt ei heille ole mahdotonta mikään, mitä aikovatkin tehdä.
Tulkaa... sekoittakaamme siellä heidän kielensä, -
niin ettei toinen ymmärrä toisen kieltä.'
Ja niin Herra hajotti heidät sieltä yli kaiken maan..."
Kaupungin nimeksi tuli Baabel, -
koska Herra siellä sekoitti kaiken maan kielen..."
Baabelin yhteys perustui ihmisten omalle aloitteellisuudelle.
Yhteyden voima on valtava.
Herra sanoi: "Tämä on heidän ensimmäinen yrityksensä.
He ovat samaa kansaa ja kieltä, ja heillä on yhteys.
Tämän jälkeen heille ei ole mikään mahdotonta."
Herra ei pyri yhteyteen sinänsä, -
vaan hän haluaa oman Sanansa ja tahtonsa mukaista yhteyttä.
Se on tärkeä käsittää.
Kun löysin Herran 70-luvun alussa, kuulin sananjulistajien sanovan: -
"Lopunaikoina on vain kaksi seurakuntaa, portto ja morsian."
Ihmiset jakaantuvat kahteen ryhmään.
Toiset antautuvat kokonaan Jumalan pyhitettäväksi Sanan mukaan.
Uskosta luopuvienkin välillä on yhteys, -
joka perustuu ihmisoppeihin.
Tuota yhteyttä Raamatussa nimitetään suureksi Babyloniksi -
ja suureksi portoksi.
Sekä portto- että morsius- seurakunnassa on yhteyttä, -
mutta on tärkeä valita Jumalan hyväksymä yhteys.
1. Moos. 11:ssä ihmiset etsivät itselleen nimeä, -
koska he halusivat tulla vahvoiksi ja voittamattomiksi.
Siksi he päättivät kokoontua yhteen -
ja löysivät Sinearista alatasangon.
Ihmisistä lähtöisin oleva yhteys etsii pienintä yhteistä nimittäjää.
Täytyy löytää yhteinen sävel, joten karsitaan pois yhtä ja toista.
Lopuksi löydetään Babylonin alanko, pelkkä ihmisyhteys.
Puhun tässä ohjelmassa taivaasta tulevasta yhteydestä, -
joka sai alkunsa täältä Jerusalemista.
Katsotaan Joh. 17:stä, miten Jeesus rukoili yhteyden puolesta -
ylimmäispapillisessa rukouksessaan.
Jeesus oli kokoontunut opetus- lapsineen viimeiselle aterialle.
Kyseessä oli pääsiäisateria, jonka he nauttivat, -
ennen kuin Jeesus kärsi ristillä.
Siellä hän toteutti pääsiäisaterian sanoman -
ja kuoli Jumalan Karitsana, joka ottaa pois maailman synnin.
Luetaan Joh. 17:20: -
"... en minä rukoile ainoastaan näiden edestä, -
vaan myös niiden edestä, -
jotka heidän sanansa kautta uskovat minuun, -
että he kaikki olisivat yhtä, -
niinkuin sinä, Isä, olet minussa ja minä sinussa, -
että hekin meissä olisivat, -
niin että maailma uskoisi, että sinä olet minut lähettänyt.
Ja sen kirkkauden, jonka sinä minulle annoit, -
minä olen antanut heille... että he olisivat täydellisesti yhtä, -
niin että maailma ymmärtäisi, että sinä olet minut lähettänyt -
ja rakastanut heitä, niinkuin sinä olet minua rakastanut."
Tällaisen yhteyden nähdessään -
maailma uskoo, että Jeesus on Messias, Jumalan Poika.
On tärkeä tutkia, mitä Jumala sanoo yhteydestä Sanassaan.
Sanan mukainen yhteys on peräisin Jumalasta itsestään.
Se tulee ilmi, kun olemme yhtä Jumalan kanssa.
Raamatussa sanotaan: "... minä heissä, ja sinä minussa -
että he olisivat täydellisesti yhtä."
Tämä yhteys ei siis ole peräisin ihmisistä, -
instituutioista eikä kirkkojärjestelmistä.
Yhteys perustuu henkilöön, Messiaaseen itseensä.
Hän on yhteytemme perusta Sanan kautta.
"... en minä rukoile ainoastaan näiden edestä, -
vaan myös niiden edestä, -
jotka heidän sanansa kautta uskovat minuun, -
että he kaikki olisivat yhtä."
Paavalikin puhuu tästä yhteydestä Ef. 4:3:ssa: -
"... ja pyrkien säilyttämään hengen yhteyden rauhan yhdyssiteellä: -
yksi ruumis ja yksi henki... yksi Herra, yksi usko, yksi kaste; -
yksi Jumala ja kaikkien Isä, -
joka on yli kaikkien ja kaikkien kautta ja kaikissa."
Siirrytään jakeeseen 15: -
"... vaan että me, totuutta noudattaen rakkaudessa, -
kaikin tavoin kasvaisimme häneen, joka on pää, Kristus..."
Eli meidän on tarkoitus kasvaa Messiaaseen.
"... josta koko ruumis, yhteen liitettynä ja koossa pysyen -
jokaisen jänteensä avulla, kasvaa rakentuakseen rakkaudessa -
sen voiman määrän mukaan, mikä kullakin osalla on."
Tästä yhteydestä Raamattu puhuu. Sen puolesta Jeesus rukoili.
Se perustuu totuuteen.
Puolitotuuksiin ei voi perustaa yhteyttä, -
jonka puolesta Jeesus rukoili.
Tässä jakeessa neuvottiin noudattamaan totuutta.
Siksi Jeesus rukoili Joh. 17:ssä myös näin: -
"Pyhitä heidät totuudessa; sinun sanasi on totuus."
Pyhä Henki valaisee meille Sanaa ja näyttää totuuden.
Hän on totuuden Henki, joka johtaa meidät kaikkeen totuuteen.
Jos lankeamme totuudesta, -
yhteisen nimittäjän tai "alangon" löytäminen ei auta.
Meistä ei ole tarkoitus tulla suuria ja vahvoja.
Jeesus rukoili yhteyden puolesta, -
joka perustuu totuudessa, Sanassa, pyhittymiseen.
Ef. 5:n mukaan morsian pestään Jumalan Sanalla.
Ef. 5:25: "Miehet, rakastakaa vaimojanne, -
niinkuin Kristuskin rakasti seurakuntaa -
ja antoi itsensä alttiiksi sen edestä, että hän sen pyhittäisi, -
puhdistaen sen, vedellä pesten, sanan kautta, -
saadakseen asetetuksi eteensä kirkastettuna seurakunnan, -
jossa ei olisi tahraa... vaan joka olisi pyhä ja nuhteeton."
Tällainen yhteys perustuu Jumalan Sanan totuudelle.
Katsotaan 1. Piet. 1:22: -
"Puhdistakaa sielunne totuuden kuuliaisuudessa -
vilpittömään veljenrakkauteen -
ja rakastakaa toisianne hartaasti puhtaasta sydämestä."
Tässä puhutaan rakkaudesta, joka on täydellisyyden side.
Sitä meidän tulee rukoilla.
Yhdistävä side saa alkunsa, -
kun puhdistaudumme noudattamalla totuutta.
Kun alamme noudattaa Sanaa, yhteys alkaa syntyä.
Rakkauden side yhdistää meidät ihanalla tavalla.
Katsotaan toista yhteyteen liittyvää seikkaa.
Kautta Raamatun puhutaan kahdesta vastakohdasta -
1. Mooseksenkirjasta Ilmestyskirjaan asti, -
Babylonista ja Jerusalemista.
Ne edustavat kahdenlaista yhteyttä.
Toinen edustaa ihmisten yhteyttä "alangolla".
Siinä etsitään omaa kunniaa, ja se liittyy porttoon.
Toinen yhteys on peräisin Jerusalemista.
Jerusalem ei sijaitse alangolla -
vaan melkein kilometrin merenpinnan yläpuolella.
Raamatussa kerrotaan, -
että lopunaikoina ihmiset lähtevät kohti Jerusalemia.
Näin ihmiset yhdistyvät vaeltamaan Herran teitä.
Katsotaan, miten Jeesus rukoili näiden asioiden puolesta.
Mennään Joh. 10:een, -
jossa Jeesus tulee Jerusalemiin viimeistä kertaa.
Hän sanoo jakeessa 11: -
"Minä olen se hyvä paimen."
Jeesus itse on Paimen.
Hän on Pää, johon meidän tulee kasvaa.
Hän sanoo jakeessa 16: "Minulla on myös muita lampaita, -
jotka eivät ole tästä lammastarhasta; -
myös niitä tulee minun johdattaa [tai vetää luokseni], -
ja ne saavat kuulla minun ääneni, -
ja on oleva yksi lauma ja yksi paimen."
Kun Jeesus tuli Jerusalemiin, hän sanoi juutalaisille: -
"Minulla on muitakin lampaita, jotka eivät kuulu tähän laumaan."
Hän tarkoitti muihin kansoihin kuuluvia uskovia.
"Heidätkin minä vedän luokseni ja johdatan heitä.
Silloin on oleva yksi lauma ja yksi Paimen."
Jeesus lupasi, -
että meistä tulee yhtä juutalaisten kanssa hänessä.
Hän lupasi vetää luokseen muitakin kuin juutalaisten laumassa olevia -
ja lisätä heidät samaan laumaan. Olisi yksi lauma ja Paimen.
Sen puolesta Jeesus alkoi rukoilla Joh. 17:20:ssä.
Pöydän ympärillä istui tuolloin vain juutalaisia apostoleja.
Hän sanoi: "En rukoile nyt vain juutalaisten yhteyden puolesta.
Rukoilen niidenkin puolesta, jotka heidän kautta tulevat uskoon, -
että he olisivat yhtä meissä, jotta maailma uskoisi."
Meidän tulee siis palata uskomme alkujuureen, -
joka syntyi täällä Jerusalemissa.
Puhumme tästä lisää seuraavissa ohjelmissa.
Luuk. 24:stä näemme, -
että Jeesus piti tarkasti kiinni tietystä järjestyksestä.
Hän puhuu tässä juuri ennen taivaaseen nousemistaan.
Hän kehottaa seuraajiaan pysymään Jerusalemissa -
ja odottamaan sitä, jonka Isä oli luvannut.
Hän sanoi heille Luuk. 24:46:ssa: -
"Niin on kirjoitettu, että Kristus oli kärsivä -
ja kolmantena päivänä nouseva kuolleista, -
ja että parannusta syntien anteeksisaamiseksi on saarnattava -
hänen nimessänsä kaikille kansoille, alkaen Jerusalemista."
Täältä on lähtöisin sanoma, joka yhdistää kansat.
"Te olette tämän todistajat.
...minä lähetän teille sen, jonka minun Isäni on luvannut; -
...pysykää tässä kaupungissa, -
kunnes teidän päällenne puetaan voima korkeudesta."
Täältä sanoma leviäisi, kun opetuslapset saisivat voiman.
Täältä sanoma lähti helluntain kohti kansoja.
Kun Paavali tuli pakanoiden luo, -
hän kirjoitti Efesolaiskirjeessä salaisuudesta, -
joka hänelle oli ilmoitettu.
Kaukana Jumalasta olleet pakanat -
ovat päässeet lähelle Jeesuksen veressä.
Muuri juutalaisten ja pakanoiden välillä on purettu, -
jotta Jumalan kansa olisi yhtä.
Paavali sanoo Ef. 3:6:ssa: -
"... että näet pakanatkin ovat kanssaperillisiä ja yhtä ruumista -
ja osallisia lupaukseen... Jeesuksessa evankeliumin kautta..."
Eli: "Me juutalaiset kutsumme teitä muita -
perillisiksi yhdessä meidän kanssamme."
Paavali sanoo: "...pakanatkin ovat kanssaperillisiä -
ja yhtä ruumista ja osallisia lupaukseen..."
Paavalin ilosanoma koski Jumalan Israelille antamia lupausta: -
Aabrahamin ja Daavidin pojasta tulisi koko maailman Vapahtaja.
Lupaus on toteutunut.
Erottava väliseinä on purettu.
Ei-juutalaisetkin pääsevät osaksi Jumalan kansaa.
Paavali kirjoittaa jalosta öljypuusta, -
johon meidät ei-juutalaiset on oksastettu.
Meidät taitettiin pois villistä öljypuusta ja oksastettiin jaloon.
Siinä puussa meillä on Jeesuksen rukoilema yhteys.
Yhteytemme ei ole erillään Jumalan alkuperäisestä kansasta.
Olemme nyt samaa kansaa.
Emme ole enää muukalaisia, vaan "Israelin kansalaisia".
Tänne Jeesus palaa perustamaan valtakuntansa.
Hän istuutuu isänsä Daavidin valtaistuimelle.
Silloin me, hänen morsiamensa, -
saamme olla mukana Jerusalemin suuressa juhlassa, -
kun Jumalan valtakunta ilmestyy maailmaan.
Siksi yhteys on tärkeää.
Jeesuksen veli Juuda puhuu lyhyessä kirjeessään -
tästä asiasta jakeessa 3.
Juuda kirjoitti kirjeensä noin vuonna 70, -
jolloin Jerusalemin temppeli tuhottiin.
Ennen sitä apostolit olivat täällä.
Täältä käsin levitettiin evankeliumia.
Seurakunta oli täällä. Se oli kiistaton fakta.
Apostolien teoista näkee, -
että juutalaiset pitivät Paavalin sanomaa juutalaisena.
Paavali tapasi Roomassa juutalaisten johtajia.
He kertoivat, etteivät olleet saaneet Paavalia koskevaa kirjettä.
He tiesivät vain, -
että Paavalin edustamaa puoluetta vastustettiin kaikkialla.
Paavalin katsottiin edustavan erästä juutalaisuuden lahkoa.
Juuda sanoo kirjeensä jakeessa 3: -
"Rakkaani! Kun minulla on ollut harras halu -
kirjoittaa teille yhteisestä pelastuksestamme, -
tuli minulle pakko... kehoittaa teitä kilvoittelemaan -
sen uskon puolesta, joka kerta kaikkiaan on pyhille annettu."
Usko oli jo annettu pyhille.
Se oli valmiina.
Jerusalemin isiltä saamaamme uskoon ei tarvitse lisätä mitään.
Juuda kirjoitti joko juuri ennen temppelin tuhoa tai sen jälkeen.
Hän koki tärkeäksi korostaa, -
että pyhille annettu usko piti nyt säilyttää.
Kyseessä oli usko, johon ei voinut lisätä mitään.
Jae kirjoitettiin ennen kirkkoisiä -
ja kirkolliskokousten päätöksiä.
Kirkkoisien ja kokousten opit eivät kaikki ole väärin.
Mutta niitä täytyy tutkia sen valossa, -
mitä Pyhä Henki oli jo ennen niitä Sanassa sanonut.
Siksi kaikki kirkkohistorian tapahtumat täytyy mitata Sanalla.
Osa kirkkoisien opetuksista oli hyvää, osa epäkelpoa.
Huonoista perinteistä meidän täytyy sanoutua irti -
ja palata täältä Jerusalemista alkaneeseen uskoon.
Lopun aikoina Henki vuodatetaan kaiken lihan päälle.
Hän valaisee Sanaa lisää.
Kaikki uudistukset ovat perustuneet siihen, -
että on palattu alkuperäiseen uskoon.
Puhumme ensi kerralla siitä, -
mitä Jeesus puhui laskeutuessaan Ilmestysvuorelta -
lähimpien opetuslastensa kanssa.
Jeesus lupasi Elian tulevan ennen omaa paluutaan -
ja asettavan alkuperäisen uskon jälleen kohdalleen.
Sille uskolle tosi yhteys perustuu.
Kristuksen morsiamesta tulee yhtä.
Kuten Isä on Pojassa, Poika on oleva meissä, -
jotta voisimme olla yhtä Jumalan kansaa.
Maailma uskoo, kun juutalaiset ja pakanat ovat Messiaassa yhtä.
Aihe on tärkeä, ja sitä tulee tutkia Jumalan Sanasta.
Ensi kerralla puhumme Elian rakentamasta alttarista.
Se kertoo lopun aikoina syntyvästä yhteydestä.
Siunausta sinulle!
Suomennos: Annamari Kortelainen