JERUSALEMIN MUUREILLA Lars Enarsonin kanssa
Jaakobin ahdistus
Shalom Jerusalemista! Tervetuloa ohjelmaamme!
Viime kerralla puhuimme Israelin lankeemuksesta ja uudistumisesta.
Israel on ainutlaatuinen, -
koska sen historia alkaa lankeemuksesta -
mutta päättyy ennalleen asettamiseen.
Natsi-Saksasta kertoo tunnettu kirja nimeltä -
Kolmannen valtakunnan nousu ja tuho.
Kaikki muutkin kansat ovat ensin nousseet, sitten tuhoutuneet.
Israelin historia alkoi tuholla, -
orjuudella Egyptissä.
Kun israelilaiset saapuivat Luvattuun maahan, Jumala sanoi, -
että he luopuisivat hänestä ja hän joutuisi tuomitsemaan heitä.
Israelin lankeemus ja tuomio eivät ole kuitenkaan lopullisia.
Israelilla on tulevaisuus.
Se on ainut kansa, -
joka on luvattu palauttaa ennalleen.
Sen jälkeen Israel ei enää lankea.
Kansan uudistuminen merkitsee maailmalle elämää kuolleista.
Luimme viime kerralla Sakarjan kirjasta väkevän jakeen.
Herra puhuu siinä Israelin ja juutalaisten tulevaisuudesta.
8:23: "Näin sanoo Herra Sebaot: -
Niinä päivinä tarttuu kymmenen miestä -
kaikista pakanakansain kielistä Juudan miestä liepeeseen sanoen: -
Me tahdomme käydä teidän kanssanne, sillä me olemme kuulleet, -
että Jumala on teidän kanssanne'."
Kansat kulkevat juutalaisten matkassa -
heidän päämääräänsä, Jumalan valtakuntaan maan päällä.
Muut kansat ottavat kiinni juutalaisia takinliepeestä.
Siinä viitataan Herran Israelille antamaan käskyyn, -
joka löytyy 4. Moos. 15:stä.
Israelilaisten piti tehdä vaatteidensa kulmiin tupsut.
Tupsut, joissa oli sinipunainen lanka, muistuttivat käskyistä.
Verenvuotoa sairastava nainen otti kiinni Jeesuksen viitan tupsusta, -
jotta paranisi.
Käskyjen pitäminen merkitsee myös paranemista.
Nainen ymmärsi Jeesuksen olevan vanhurskas mies.
Hän ajatteli: "Jos vain saan kiinni hänen viittansa tupsusta, -
voin pyytää hänessä oleva voimaa, -
niin että paranen."
Näin suhtautuvat kansatkin juutalaisiin lopunaikoina, -
kun Jumalan valtakunta perustetaan maan päälle.
Otamme kiinni juutalaisten vaatteiden kulmatupsuista.
Tupsut ovat siis vertauskuva Herran käskyistä -
4. Moos. 15:n mukaan.
Tupsun sininen väri oli tärkeä (ruots. käännös).
En tunne hyvin kirkkoliturgiaa, -
mutta sininen ei kai esiinny liturgisissa väreissä lainkaan.
Perinteinen kristillisyys onkin hylännyt monet Herran käskyt.
Mutta tilanne muuttuu tulevaisuudessa.
Jes. 66:22:ssa puhutaan -
Israelin ennalleen asettamisesta.
"Niinkuin uudet taivaat ja uusi maa, jotka minä teen, -
pysyvät minun kasvojeni edessä, sanoo Herra, -
niin pysyy teidän siemenenne ja teidän nimenne.
Joka kuukausi uudenkuun päivänä ja joka viikko sapattina -
tulee kaikki liha kumartaen rukoilemaan minua, sanoo Herra."
Kun valtakunta perustetaan maan päälle, -
ei sunnuntaita vietetä lepopäivänä.
Silloin vietetään Herran juhlia, muun muassa sapattia.
Vaatteiden tupsut kertovat muun muassa Herran juhlista.
Tupsut muistuttavat juutalaisia Herran käskyistä.
Herran tiet ovat ikuiset ja muuttumattomat.
Kun ne palautetaan ennalleen, vanhurskaus vallitsee maan päällä.
Puhumme tässä ohjelmassa Israelin pelastumisesta.
Kun juutalaiset ottavat Messiaan vastaan, -
koko maailma saa kokea elämää kuolleista.
Israelin pelastuksesta kerrotaan monessa raamatunpaikassa.
Lopunaikoina Israel etsii Herraa, ja Herra uudistaa sen.
Mooseshan ennusti alusta asti: -
"Te luovutte Herrasta, kun pääsette Luvattuun maahan, -
mutta lopuksi Herra palauttaa teidät kaikilta maailman kolkilta.
Teistä tulee Herran omaisuuskansa, ja hän armahtaa teitä."
Jer. 30:ssa kerrotaan Israelin pelastumisesta -
mutta myös "Jaakobin ahdistuksesta".
Asia on tuttu niille, -
jotka ovat kuulleet profeetallista opetusta.
He tuntevat ilmaisun "Jaakobin ahdistus".
Luetaan Jer. 30:1: -
"Sana, joka tuli Herralta Jeremialle ja kuului näin: -
Näin sanoo... Israelin Jumala: -
'Kirjoita kaikki sanat, jotka minä olen sinulle puhunut, kirjaan.
Sillä katso, tulee aika, sanoo Herra, -
jolloin minä käännän kansani Israelin ja Juudan kohtalon...
ja palautan heidät maahan, jonka olen antanut heidän isillensä, -
ja he saavat periä sen.'"
Jumala käski Jeremiaa kirjoittamaan sanoman kirjaan tietystä syystä: -
"... tulee aika, jolloin minä käännän kansani kohtalon.
Palautan heidät maahan, jonka annoin heidän isilleen."
Tämä ennustus on alkanut toteutua viimeisen sadan vuoden aikana.
Juutalaisia on palannut maahansa yli sadasta kansakunnasta.
Jumala käski Jeremiaa kirjoittamaan ennustuksen ylös etukäteen, -
jotta se olisi ylös merkattuna, kun se toteutuu.
Ennustus alkoi toteutua 2600 vuotta myöhemmin.
Seuraava ei ole sattumaa.
YK äänesti sen puolesta, -
että juutalaiset saisivat Lähi-itään oman valtion, -
29.11.1947.
Samana vuonna alettiin löytää Kuolleenmeren kirjakääröjä.
Kyseessä oli 1900-luvun merkittävin arkeologinen löytö.
Silloin löydettiin kääröjä, jotka olivat 1000 vuotta vanhempia -
kuin vanhimmat silloin tunnetut Raamatun käsikirjoitukset.
Kyseessä ei ollut sattuma.
Jumala halusi näyttää, että Israelin paluu sen omaan maahan -
oli luvattu Sanassa.
Herra vahvisti asian antamalla kääröjen löytyä juuri tuolloin.
Meillä on valtava Jumala!
Luetaan Jeremiaa eteenpäin.
Jumala sanoo, että Israel palaa maahansa.
Jakeessa 4 sanotaan: -
"Ja nämä ovat ne sanat, jotka Herra on puhunut Israelista ja Juudasta.
'Pelon huudon me kuulemme: on hirmu, ei rauha!
Kysykää ja katsokaa: synnyttääkö miehenpuoli?
Miksi näen kaikkien miesten pitelevän käsin lanteitansa -
synnyttäväisten tavalla, -
ja miksi ovat kaikki kasvot käyneet valjuiksi?
Voi! Suuri on se päivä, ei ole sen kaltaista.
Se on Jaakobille ahdistuksen aika, -
mutta hän on pelastuva siitä."
On mahtavaa, -
että Sanan profetiat opastavat meitä tässä ajassa.
Sanassa sanotaan, että kun juutalaiset palaavat maahansa, -
seurauksena ei heti ole maailmanrauha.
Päinvastoin. Pelon huutoa rauhan sijaan.
Englanniksi kauhu on "terror", ja terroriahan on nähty.
Jumalan Sana toteutuu tarkasti.
Jumala tiesi alusta asti, -
että kansan palaaminen merkitsisi terroria eikä rauhaa.
Israel ei ole kokenutkaan yhtä ainoaa rauhallista päivää -
itsenäistyttyään vuonna 1948.
Sen jälkeen kun YK:ssa äänestettiin asiasta marraskuussa 1947, -
alueella alkoivat väkivaltaisuudet.
Jumala tiesi nämä asiat alusta asti ja puhui niistä.
Pelon ja terrorin aika -
huipentuu "sinä päivänä, jonka kaltaista ei ole".
Kautta kutsutaan Jaakobin ahdistukseksi.
"Se on Jaakobille ahdistuksen aika, mutta hän on pelastuva siitä."
Jaakobin ahdistuksen aika tarkoittaa taistelua, -
jonka Israel joutuu kokemaan palattuaan omaan maahansa.
Jaakobin paluu vieraalta maalta -
on esikuva tuosta taistelusta.
Jaakob joutui palvelemaan Laabania 20 vuoden ajan.
Myös juutalaiset palaavat 20 vuosisadan, -
2000 vuoden jälkeen.
Kun Jaakob palasi maahan, josta hänen oli täytynyt lähteä, -
hän ahdistui syvästi.
Tapahtumasta kerrotaan 1. Moos. 32:ssa.
Jaakobin paini on esikuva Jeremian ennustamasta ahdistuksesta.
Aabrahamin muukalaisuuden aika Egyptissä oli esikuvana -
Israelin 400 vuoden orjuudesta Egyptissä.
Samoin Jaakobista tuli esikuva juutalaisten hajaannuksesta -
ja heidän paluustaan omaan maahansa.
Luetaan 1. Moos. 31:n ihana kertomus.
Jae 1: "Mutta Jaakob kulki tietänsä..."
Herra oli käskenyt häntä palaamaan ja luvannut tehdä hänelle hyvää.
"Mutta Jaakob kulki tietänsä; ja... enkeleitä tuli häntä vastaan.
Ja nähdessään heidät Jaakob sanoi: 'Tämä on Jumalan sotajoukkoa'..."
Enkelit johtivat Jaakobin Luvattuun maahan.
Juutalaisten nykyiseen paluuseen omaan maahansa -
on liittynyt valtavia ihmeitä.
Israelissa oli vain 600 000 asukasta.
Sitä vastassa oli 54 miljoonaa arabia ja viisi armeijaa.
Silti israelilaiset pysyivät hengissä. Se on ihme.
Jumala on ollut Israelin kanssa. Sen sai Jaakobkin kokea.
Jaakob lähetti sanansaattajat veljensä Eesaun luo kertomaan, -
että hän oli tulossa takaisin.
Jae 6: "Sanansaattajat palasivat Jaakobin luo ja sanoivat: -
'Me tulimme veljesi Eesaun luo; -
hän on jo matkalla sinua vastaan, neljäsataa miestä mukanaan'."
Uutiset eivät olleet iloisia. Miehet olivat aseistettuja.
Jae 7: "Silloin valtasi Jaakobin suuri pelko ja ahdistus."
Jaakob ahdistui, koska Eesau oli luvannut surmata hänet.
Luetaan 1. Moos. 27:41.
Jaakob oli juuri saanut Iisakilta siunauksen.
"Ja Eesau alkoi vihata Jaakobia siunauksen tähden...
Eesau ajatteli...: 'Pian tulee aika, jolloin suremme isäämme; -
silloin minä tapan veljeni Jaakobin'."
Kun Rebekka kuuli asiasta, hän sanoi Jaakobille: -
"Katso, veljesi Eesau uhkaa kostaa sinulle ja tappaa sinut."
Rebekka kehotti Jaakobia pakenemaan veljensä Laabanin luo.
Nyt 20 vuoden jälkeen oli aika palata Luvattuun maahan.
Jaakob toivoi, että Eesau olisi unohtanut vihansa.
Mutta kun Jaakob saa sanantuojien viestin, hän ahdistuu.
Oma veli on tulossa vastaan 400 aseistetun miehen kanssa.
Tämä kuvaa sitä, -
miten koko maailma nousee Israelia vastaan.
Syynä on juutalaisten "velipuoli" Ismael, -
joka on arabien kantaisä.
Arabit hyökkäävät kansojen kanssa Israelia vastaan tuhotakseen sen.
Sitä kuvaa Eesaun tulo Jaakobia vastaan 400 miehen kanssa.
Eesaun tulo on esikuva ahdistuksesta, johon Israel joutuu.
Viime kerralla sanoimme, että Herra armahtaa kansansa, -
kun hän näkee, että "sen voima on poissa".
Eli Israel ei enää saa tukea yhdeltäkään kansalta.
Luetaan eteenpäin. 1. Moos. 32:7: -
"Silloin valtasi Jaakobin suuri pelko ja ahdistus."
Hän jakoi väkensä kahteen joukkoon, koska ajatteli: -
"'Jos Eesau hyökkää toisen joukon kimppuun...
toinen joukko pääsee pakoon'.
Ja Jaakob sanoi: 'Isäni Aabrahamin Jumala ja isäni Iisakin Jumala, -
joka sanoit minulle: -
'Palaja maahasi ja sukusi luo, niin minä teen sinulle hyvää...'
...nyt on minulle karttunut kaksi joukkoa.
Pelasta minut veljeni Eesaun käsistä, sillä minä pelkään, -
että hän tulee ja tuhoaa minut ynnä äidit lapsineen.
Olethan itse sanonut: 'Minä teen sinulle hyvää -
ja annan sinun jälkeläistesi luvun tulla paljoksi kuin meren hiekka'."
Sinä iltana Jaakob jäi taistelemaan Jumalan kanssa.
Kamppailussa Jaakob muuttui ja sai uuden nimen.
Herra muutti hänen nimensä Israeliksi, -
koska hän oli taistellut Herran ja ihmisten kanssa ja voittanut.
Nimen vaihtuminen tarkoittaa Raamatussa uutta luomusta, -
pelastumista ja uudestisyntymistä.
Sen Jaakob sai kuolemantuskassaan kokea.
Jaakob kävi läpi ahdistuksen kahden Jumalan kanssa ja voitti.
Kun Jumala kysyi hänen nimeään, hän tunnusti olevansa Jaakob.
Hän tunnusti olevansa se, joka oli tarttunut Eesauta kantapäähän -
ja yrittänyt saada perintönsä omin voimin ja taidoin.
Kamppailussa Jaakob joutui antautumaan: -
"Jos et siunaa minua, en voi jatkaa näin."
Tuossa hädässä Jaakobista tuli Israel.
Mutta jälkeenpäin Jaakob ontui.
Hänen piti luopua omasta voimastaan voidakseen luottaa Jumalaan.
Luetaan 1. Moos. 32:30: -
"Ja Jaakob antoi sille paikalle nimen Penuel, -
'sillä... minä olen nähnyt Jumalan kasvoista kasvoihin -
ja kuitenkin on minun henkeni pelastunut.'"
Jaakob oli muuttunut ja oli valmis kohtaamaan veljensä Eesaun.
"Ja kun hän oli kulkenut Penuelin ohitse, nousi aurinko; -
mutta hän ontui lonkkaansa."
Israelilaiset eivät syö lonkkaluun ylittävää reisijännettä, -
koska siihen Jumala iski Jaakobia.
"Kun Jaakob nosti silmänsä...
Eesau oli tulossa, neljäsataa miestä mukanaan."
Jaakob uskalsi kohdata veljensä, -
koska hän oli kohdannut Jumalan kasvoista kasvoihin.
Kaikki sujuisi hyvin.
Myöhemmin veljekset halaavat, itkevät ja suutelevat toisiaan.
He tekevät sovinnon.
Uusi päivä koittaa Lähi-idälle ja koko maailmalle, -
kun Jaakob muuttuu taistelussaan Israeliksi, -
Jumalan ruhtinaaksi, ja pelastuu.
Silloin putoavat aseet käsistä niiltä, -
jotka lähtivät taistelemaan Israelia vastaan.
Tulee sovinto ja rauha.
Jumalan valtakunta kokee läpi- murron Israelin pelastuttua.
Mutta Israelin on käytävä läpi tuska ja taistelu.
Jer. 30:ssa kerrotaan siis Jaakobin ahdistuksesta.
Jaakob ei menettänyt ainuttakaan perheenjäsentä kohdatessaan Eesaun.
"Jaakobin ahdistuskaan" ei merkitse välttämättä uutta joukkosurmaa.
Päinvastoin!
Tulevaisuuden pelko ajaa Israelin kohtaamaan Herran kasvokkain.
Israel kohtaa Jumalan Messiaassa, kun hän saapuu kirkkaudessaan -
ja hänet on toivotettu tänne tervetulleeksi.
Luetaan Jer. 30:sta, mitä Jaakobin ahdistuksessa tapahtuu.
"Se on Jaakobille ahdistuksen aika, mutta hän on pelastuva siitä.
Ja sinä päivänä... minä särjen ikeen sinun kaulastasi -
ja katkaisen sinun siteesi.
Eivät tee enää muukalaiset heitä palvelijoikseen, -
vaan he saavat palvella Herraa, Jumalaansa, -
ja Daavidia, kuningastansa [eli Messiasta], -
...älä pelkää, sanoo Herra, älä säiky, Israel.
Sillä... minä pelastan sinut kaukaisesta maasta...
Ja Jaakob on palajava, elävä rauhassa ja turvassa, -
kenenkään peljättämättä.
Sillä minä olen sinun kanssasi... ja pelastan sinut.
Minä teen lopun kaikista kansoista...
ainoastaan sinusta minä en loppua tee: -
minä kuritan sinua kohtuudella..."
Eli Israel palautetaan ennalleen.
Mutta Israelin lopun aikojen ahdistus merkitsee seuraavaa.
Meidän, jotka uskomme Israelin Messiaaseen, -
tulee seistä Israelin tukena tässä rukoustaistelussa, -
kunnes koko Israel pelastuu.
Nyt näemme, miten profetiat toteutuvat.
Vaaleja on pidetty eri tahoilla.
On huolta siitä, että Israel pakotetaan tekemään myönnytyksiä -
ja antamaan pois alueitaan, -
niin että maan puolustaminen käy mahdottomaksi.
Meidän täytyy tukea Israelia, -
koska olemme saaneet lupaukset yhdessä Israelin kanssa (Ef. 3:6).
Meistä on tullut yhtä ruumista Jumalan omaisuuskansan kanssa.
Astumme samaan valtakuntaan, ja meidän täytyy tukea Israelia.
Ahdistuksen aika tulee Israelin lisäksi sen tukijoille.
Pysytään uskollisina rukouksessa -
ja tuetaan juutalaisten oikeutta -
tähän kaupunkiin ja maahan.
Siunausta sinulle!
Suomennos: Annamari Kortelainen