JERUSALEMIN MUUREILLA Lars Enarsonin matkassa
Temppeli - Jumalan valtaistuin 1/2
Shalom Jerusalemista! Tervetuloa seuraamaan ohjelmaa!
Takanani näkyy vanha Jerusalem ja temppelialue.
Kaikki kuvassa näkyvä kuului Jordanialle ennen vuotta 1967.
Kuuden päivän sodassa vuonna 1967 -
alue tuli juutalaisten haltuun ensimmäistä kertaa 2000 vuoteen.
Vuosiluku on profeetallisesti tärkeä.
Se kertoo Messiaan paluun lähestymisestä.
Kansat haluavat muuttaa tilanteen -
antamalla Jerusalemin Palestiinalle pääkaupungiksi.
Jopa Israelin hallituksessa puhutaan, -
että oltaisiin valmiita luopumaan -
melkein koko vuonna 1967 saadusta alueesta.
Rukoillaan, että Jumalan tahto tapahtuisi, -
koska hänellä on tärkeä suunnitelma Jerusalemia varten.
Jerusalemia ei ole tarkoitettu Palestiinan valtiolle.
Täällä Jumalan oma kansa hylkäsi hänet ja jätti surmattavaksi.
Tänne Jumala haluaa kansansa -
toivottavan hänet kerran tervetulleeksi sanoen: -
"Siunattu olkoon hän, joka tulee Herran nimeen."
Lähetämme näitä ohjelmia, -
jotta sinäkin voisit valvoa ja rukoilla, -
että Jerusalem palautetaan pian ennalleen.
Danielkin rukoili päivittäin Jumalan vuorta kohti kääntyneenä.
Se näkyy tuossa taustalla.
Muistele Jumalan pyhää vuorta, kun rukoilet.
Tänne Jeesus istuutuu kirkkautensa valtaistuimelle.
Hesekiel 43:6:ssa sanotaan: -
"Ja minä kuulin jonkun puhuttelevan minua temppelistä; -
... Se ääni sanoi minulle: -
'Ihmislapsi, tämä on minun valtaistuimeni sija...
jossa minä tahdon asua israeli- laisten keskellä iankaikkisesti.' "
Kun Salomo vihki ensimmäisen temppelin käyttöön, -
Jumala sanoi: -
"Tähän paikkaan asetan nimeni ikuisiksi ajoiksi."
Nyt elämme pakanoiden aikaa, -
jolloin temppelivuorta polkevat vielä pakanat.
Se on muslimien vallassa.
Rukoillaan, että Jumalan kirkkaus pääsisi tänne asumaan.
Haluan puhua nyt siitä, -
miten tärkeä temppeli oli opetuslapsille.
Emme ole sitä ehkä ennen Raamatusta huomanneet.
Luukkaan viimeisissä jakeissa kerrotaan, -
mitä Jeesuksen taivaaseenastumisen jälkeen tapahtui.
Luuk. 24:50: -
"Sitten hän vei heidät pois, lähes Betaniaan asti, -
ja nosti kätensä ja siunasi heidät.
... hän siunatessaan heitä erkani heistä, -
ja hänet otettiin ylös taivaaseen."
Viimeisenä tekonaan Jeesus siunasi opetuslapsiaan.
Hän on rukoillut puolestamme 2000 vuoden ajan -
ylimmäisenä pappinamme.
Seuraava jae: "Ja he kumarsivat häntä -
ja palasivat Jerusalemiin suuresti iloiten.
Ja he olivat alati temppelissä ja ylistivät Jumalaa."
Takanani näkyy alue, jossa temppeli sijaitsi.
Sinne uskovat edelleen kokoontuivat joka päivä.
Siellä he edelleen ylistivät Jumalaa.
Temppeli oli opetuslasten ensimmäinen hengellinen koti.
Apostolien teoissa kerrotaan, -
mitä helluntaina tapahtui, kun Pyhä Henki vuodatettiin.
Juutalaisia oli tullut Jerusalemiin kaikkialta maailmasta -
viettämään helluntaita eli "viikkojuhlaa".
Latinassa ja kreikassa sanassa "helluntai" on mukana -
sana "viisikymmentä".
Helluntaihan on 50. päivä pääsiäisestä.
Tuolloin Henki laskeutui takanani olevalle temppelialueelle, -
jonne juutalaiset olivat tulleet Herran kasvojen eteen -
Mooseksen lain mukaan.
Helluntaijuhla puhui tulevasta.
Ensimmäisenä helluntaina Jumala antoi Moosekselle lain.
Apt. 2:n helluntaina Pyhä Henki kirjoitti lain ihmissydämiin.
Kun ihmiset olivat ottaneet evankeliumin vastaan, -
heistä kerrotaan Apt. 2:42:ssa: -
"Ja he pysyivät apostolien opetuksessa -
ja keskinäisessä yhteydessä -
ja leivän murtamisessa ja rukouksissa."
Uskovat eivät vain rukoilleet yleisesti, -
vaan he "pysyivät rukouksissa".
Tässä viitataan juutalaisten temppelirukouksiin, -
aamu- ja iltarukoukseen.
Apt. 3:ssa Pietari ja Johannes menivät temppeliin -
rukoilemaan 9. hetken eli kello 15:n rukoushetkeen.
Kyseessä oli iltarukoushetki.
Temppelin jumalanpalvelukseen -
kuuluivat rukoukset ja rukoushetket.
Edellisen luvun jakeessa 44 sanotaan: -
"Kaikki uskovat olivat yhdessä ja pitivät kaikkea yhteisenä."
Monet uusista uskovista olivat tulleet muualta.
He jäivät Jerusalemiin muiden uskovien yhteyteen.
"...ja he myivät maansa ja tavaransa..."
Muun muassa Barnabas-niminen leeviläinen Kyprokselta -
möi omaisuutensa, muutti tänne ja osallistui uskovien yhteyteen.
Monet muut juutalaiset tekivät samoin.
"... he myivät maansa ja tavaransa ja jakelivat kaikille, -
sen mukaan kuin kukin tarvitsi."
Apt. 2:46: "Joka päivä he tulivat... koolle temppelialueelle..."
Sen aikainen temppeli oli uskovien hengellinen koti.
He olivat joka päivä temppelissä ylistämässä -
niin Luukkaan evankeliumin kuin Apostolien tekojenkin mukaan.
Apt 2:46: "Ja he olivat... joka päivä yksimielisesti pyhäkössä -
ja mursivat kodeissa leipää -
ja nauttivat ruokansa riemulla ja sydämen yksinkertaisuudella."
Tällainen yhteys oli juutalaisella alkuseurakunnalla, -
joka osallistui joka päivä temppelin tilaisuuksiin.
He eivät rakentaneet kirkkoa tai aloittaneet uutta uskontoa.
He pysyivät uskollisina temppelin jumalanpalvelukselle.
Jae 47: "... kiittäen Jumalaa ja ollen kaiken kansan suosiossa..."
Eli Jerusalemin muut juutalaiset pitivät uskovista.
Kansahan oli hyvin uskonnollista.
Alkuseurakunnan jäsenet olivat juutalaisia kuten muutkin.
He osallistuivat samoihin jumalanpalveluksiin kuin muut -
mutta muita vielä innokkaammin, -
koska he olivat täyttyneet Hengellä.
Alkuseurakunta kokoontui päivittäin myös Salomon pylvässaliin -
opetusta, yhteyttä ja rukousta varten.
Apt. 21. luvussa -
Paavali tulee viimeistä kertaa Jerusalemiin.
Hän tapaa siellä seurakunnan johtajat, varsinkin Jaakobin.
He kertovat Paavalille Jerusalemin uskovista.
Luetaan jakeesta 20 alkaen.
Paavali oli kertonut Jumalan töistä pakanoiden keskuudessa.
"Sen kuultuaan he ylistivät Jumalaa ja sanoivat Paavalille: -
'Sinä näet, että juutalaisia on tullut uskoon kymmenintuhansin, -
ja he kaikki ovat lainkiivailijoita."
Selitän vähän.
Jerusalemissa oli tuolloin 70 000 - 120 000 asukasta.
Asiasta on erilaisia käsityksiä.
Kymmeniätuhansia oli tullut uskoon.
Tässä puhutaan alkutekstin mukaan -
todella kymmenistätuhansista uskovista.
Heitä oli luultavasti 30-40 000, -
muuten ei olisi puhuttu kymmenistätuhansista.
Uskovia on täytynyt olla 40 000.
Eli Jerusalemin asukkaista oli ainakin puolet uskovia -
tai vähintään kolmasosa.
Seurakunta oli suuri ja menestyvä.
Jaakob kertoi heidän olevan "lainkiivailijoita".
He elivät Mooseksen lain jumalanpalvelussäännösten mukaan.
Jumalanpalveluksia vietettiin Jerusalemissa joka päivä.
Jerusalemin seurakunnan johtajaa Jaakobia -
pitävät nykyjuutalaisetkin vanhurskaana miehenä.
Häntä nimitetään "vanhurskaaksi Jaakobiksi".
Kristillisten lähteiden lisäksi juutalaisetkin lähteet kertovat, -
että Jaakob oli oikeamielinen.
Josefus on tämän ajan tärkein historioitsija.
Kun Jaakob surmattiin uskonsa tähden, -
Jumala ei voinut Josefuksen mielestä enää armahtaa Jerusalemia.
Sen kohtalo oli sinetöity.
Perinteen mukaan Jaakob vietiin temppelimuurin harjalle, -
josta puhutaan myös Jeesuksen kiusauksissa.
Paholainen vei Jeesuksen temppelimuurin harjalle, -
jotta tämä heittäytyisi sieltä Jumalaa uhmaten alas.
Sinne Jaakob vietiin, -
kun pyhiinvaeltajat tulivat viettämään pääsiäistä.
Jerusalemin johtajat sanoivat Jaakobille: -
"Kaikki tietävät, että sinä olet hurskas mies.
Käske kaikkia pääsiäistä juhlimaan tulevia -
lakkaamaan uskomasta Jeesus Nasaretilaiseen -
ja seuraamasta häntä.
Jaakob ei voinut siihen suostua.
Kun hän kieltäytyi tehtävästä, -
hänet syöstiin muurinharjalta maahan.
Perinteen mukaan Jaakob jäi henkiin mutta hänet kivitettiin kuoliaaksi.
Josefuksen mielestä tapaus sai Jumalan tuomitsemaan Jerusalemin.
Alkukristityt olivat siis täysin juutalaisia.
He ottivat osaa juutalaisten jumalanpalveluksiin.
He pitivät laista tiukasti kiinni.
Apostolien teoissa kerrotaan myös, että heillä oli suuri armo.
He todistivat voimakkaasti Jeesuksen ylösnousemuksesta.
Lain noudattaminen ja armossa eläminen eivät ole vastakohtia.
Luetaan sitten -
Paavalin viimeisestä käynnistä Jerusalemissa.
Paavalilla on kristittyjen keskuudessa tietty maine, -
vaikka teologit alkavatkin nähdä asian eri tavoin.
Kristityt uskovat Paavalin pitäneen Mooseksen lakia tarpeettomana, -
koska Jeesus kuoli ja nousi ylös kuolleista.
Katsotaan, pitääkö tämä paikkansa.
Jaakob sanoo Paavalille: "... heille on kerrottu sinusta, -
että sinä opetat... pakanain seassa asuvia juutalaisia -
luopumaan Mooseksesta ja kiellät heitä ympärileikkaamasta lapsiaan."
Monet luulevat Paavalin luopuneen ympärileikkauksesta.
Pakanoita hän ei ympärileikkauttanut -
mutta ympärileikkautti juutalaisen Timoteuksen.
Vaikka Paavali ei vastustanut lakia, hänellä on se maine.
Jerusalemissa oli kuultu näitä huhuja.
Jaakob mietti mitä tehdä.
Lainkiivailijat alkaisivat varmaan kokoontua Paavalin tulon vuoksi.
Hän antoi Paavalille neuvon.
Jaakob kertoi neljästä nasiiri- lupauksen tehneestä miehestä.
4. Moos. 6:ssa sanotaan, -
että nasiiriajan päättyessä -
oli tapana viedä ylipapille uhreja.
Paavalikin oli antanut lupauksen.
Hänen hiuksensa oli ajeltu, eli hän oli tehnyt nasiirilupauksen.
Jaakob jatkaa puhettaan: -
"Ota ne [neljä miestä] luoksesi ja puhdista itsesi heidän kanssansa -
ja maksa kulut heidän puolestaan, -
että he saisivat leikkauttaa tukkansa..."
Näin miehet saisivat nasiiriaikansa päätökseen.
Hiukset sai leikata vasta nasiiriajan päätyttyä.
Jaakob jatkaa: "Siitä kaikki huomaavat, -
ettei ole mitään perää siinä, mitä heille on kerrottu sinusta, -
vaan että sinäkin vaellat lain mukaan...
Mutta uskoon tulleista pakanoista me olemme päättäneet...
että heidän on välttäminen epäjumalille uhrattua -
ja verta ja lihaa, josta ei veri ole laskettu, ja haureutta."
Silloin Paavali otti nuo neljä miestä luokseen -
ja puhdistautui heidän kanssaan.
Paavali ilmoitti pyhäkössä, milloin nasiiriaika päättyisi -
ja kunkin puolesta suoritettaisiin uhri.
Nasiiriaika päätettiin pitämällä seitsemän puhdistautumispäivää.
"... kun ne seitsemän päivää olivat päättymässä, -
näkivät Aasiasta tulleet juutalaiset hänet pyhäkössä..."
Silloin Paavali otettiin kiinni.
Myöhemmin Paavali sanoo tärkeän asian.
Tätä ei ehkä usein ajatella.
Paavali puolustautuu roomalaisen maaherra Feeliksin edessä.
Apt. 24:17: -
"Niin minä nyt useampien vuosien kuluttua -
tulin tuomaan almuja kansalleni [Jerusalemiin]..."
Paavalihan oli kerännyt lahjoja Jerusalemin uskoville.
Paavali meni Jerusalemiin myös "toimittamaan uhreja".
Nasiirikauden lopussa uhrattiin jopa syntiuhreja.
Täällä olleessa temppelissä uhrattiin paljon uhreja.
Paavali oli tehnyt nasiirilupauksen.
Hän tuli Jerusalemiin tuomaan uskoville rahalahjan -
ja toimittamaan uhreja.
Paavali uhrasi siis temppelissä jopa syntiuhreja.
Kun temppeli tuhottiin, uhrimenot loppuivat.
Pohjimmiltaan ensimmäisen liiton -
ja uuden liiton voimassa elämisen välillä ei ole ristiriitaa.
Nämä asiat heräävät lopun aikoina henkiin.
Temppelihän rakennetaan Jerusalemiin uudelleen.
Hesekielin viimeisen luvun mukaan -
täällä uhrataan taas tuhatvuotisen valtakunnan aikaan uhreja.
En tiedä, miksi. Luen vain, mitä Sanassa sanotaan.
Jeesus ei tullut Jumalan Sanan mukaan -
perustamaan uutta uskontoa.
Uusi liitto pikemminkin täytti sen, -
minkä juutalaiset olivat saaneet -
Mooseksen laissa.
Siksi todistan juutalaisille näin: -
"Jeesus ja Mooses ovat hyviä ystäviä keskenään.
Jeesus itse sanoi: -
"Jos te Moosesta uskoisitte, niin te uskoisitte minua."
Tämä voi olla monelle uutta, mutta nyt palautetaan asioita ennalleen.
Jerusalem asetetaan vielä ennalleen.
Jumalan kirkkaus ilmestyy vielä täällä temppelialueella, -
kun Jeesus palaa Israelin luvattuna Messiaana.
Silloin koko maa täyttyy Jumalan kirkkaudesta ja rauhasta.
Siunausta sinulle!
Elian rukousarmeija rukoilee kaikkialla maailmassa -
Israelin pelastumisen puolesta.
Lähetämme joka viikko opetus- ja rukouskirjeen.
Voit olla mukana rukoilemassa toisten esirukoilijoiden kanssa -
ja valmistamassa tietä Messiaan paluulle.
Tervetuloa mukaan! Kotisivumme on www.thewatchman.org.
Sieltä voit tilata rukouskirjeemme.
www.thewatchman.org tv@thewatchman.org
Suomennos: Annamari Kortelainen