TOTUUS PALESTIINASTA 1/3: Onko palestiinalaisia olemassa?
Shalom! Tervetuloa Jerusalemin muureilla -ohjelmaan.
Puhumme tärkeästä mutta kiistellystä aiheesta.
Tämä on merkittävä ohjelma.
Puhumme aiheesta: Mikä on totuus Palestiinasta?
Luen Joel 3:1:stä:
"...niinä päivinä ja siihen aikaan, -
kun minä käännän Juudan ja Jerusalemin kohtalon, -
minä kokoan kaikki pakanakansat, vien ne alas Joosafatin laaksoon -
ja käyn siellä oikeutta niitten kanssa -
kansani ja perintöosani, Israelin, tähden.
Sillä he ovat hajottaneet sen pakanakansain sekaan, -
ovat jakaneet minun maani..."
Jumala tuomitsee maailman kansat täällä Jerusalemissa, -
koska ne ovat jakaneet hänen maansa.
Jumala suhtautuu asiaan erittäin vakavasti.
Olemme sanoneet, että Jerusalemin viimeisessä taistelussa -
maailman armeijat kokoontuvat Harmagedoniin.
Siellä Messias taistelee kansansa puolesta.
Taistelussa on kyse ennen kaikkea totuudesta.
Luen Psalmista 45.
Siellä kerrotaan ihanasti Messiaasta.
Luemme jakeesta 3 eteenpäin:
"Sinä olet ihmislapsista ihanin, -
suloisuus on vuodatettu sinun huulillesi, -
sentähden Jumala siunaa sinua iankaikkisesti.
Vyötä miekka vyöllesi..." Se on totuuden miekka, Jumalan Sana.
"...sinä sankari, vyöttäydy kunniaasi ja korkeuteesi.
Ole onnekas korkeudessasi. Nouse sotavaunuihisi -
totuuden, nöyryyden ja vanhurskauden puolesta, -
ja oikea kätesi opettakoon sinulle peljättäviä tekoja.
Sinun nuolesi ovat terävät, kansat kaatuvat sinun allesi..."
Ilmestyskirjassakin valkoisella hevosella ratsastavan nimi -
on Uskollinen ja Totinen.
Hän sotii vanhurskaudessa totuuden puolesta.
Puhumme nyt siitä, mikä on totuus Palestiinasta.
Luemme Raamatusta lisää.
Danielin 8. luvussa puhutaan antikristuksesta.
Dan. 8:12:
"Myös sotajoukko jokapäiväisen uhrin lisäksi -
annettiin rikollisesti alttiiksi tuholle.
Se sarvi heitti totuuden maahan, -
ja mitä se teki, siinä se menestyi."
Sarvi kuvaa antikristusta.
Se heitti totuuden maahan -
ja menestyi kaikessa, mihin ryhtyi.
USA:n presidentinvaalikampanjan alussa -
republikaanien ehdokas Newt Gingrich -
sai aikaan kiivasta keskustelua.
Luen, mitä hän sanoi Palestiinasta -
kun häntä haastateltiin televisiossa:
"Muistakaa, ettei Palestiinan valtiota ole koskaan ollut.
Alue kuului Ottomaanien valtakuntaan.
Uskon, että palestiinalaiset ovat keksitty käsite.
He ovat arabeja ja kuuluivat historiallisesti arabiyhteisöön.
Heillä oli tilaisuus asua monessa paikassa, mutta on traagista, -
että poliittisista syistä sotaa Israelia vastaan on pitkitetty 40-luvulta asti."
Gingrich sanoi, että Palestiinan kansa on keksitty käsite.
Reaktiot tulivat välittömästi.
Arabijohtajat ja palestiinalais- johtajat tuomitsivat lausunnon.
Heistä lausunto oli hirveä.
Newt Gingrich pysyi kannassaan.
Myöhemmin hän selvensi lausuntoaan:
"Sanoinko totuuden? Kyllä!
Jonkun on aika uskaltaa sanoa:
'Nyt Lähi-itää koskevat valheet saavat riittää.'
'Palestiinalaisista' alettiin puhua vasta vuoden -77 jälkeen.
On kyseessä propagandasota, johon kieltäydymme osallistumasta.
Kieltäydymme sanomasta totuutta, vaikka toinen osapuoli valehtelee."
Mikä on totuus? Onko Palestiinan kansa keksitty käsite?
Siitä aiomme puhua.
Lainaan 10 palestiinalais- ja arabijohtajaa.
Saamme kuulla, mitä he itse ovat Palestiinasta sanoneet.
Lausunnot ovat 75 vuoden ajalta.
Varhaisin lausunto on ilmeisesti vuodelta 1919.
Katsomme nyt, mitä arabit itse sanovat Palestiinasta.
Arabijohtaja Auni Bey Abdul-Hadi -
sanoi Britannian toimikunnalle vuonna 1937:
"Palestiina-nimistä maata ei ole olemassa.
Nimityksen 'Palestiina' keksivät siionistit.
Raamatussa ei mainita Palestiinaa.
Maamme kuului satoja vuosia Syyriaan.
'Palestiina' on meille vieras.
Käsitteen ottivat käyttöön siionistit."
Näin sanoi jordanialainen arabijohtaja, -
joka vastasi maan koulutuksesta.
Hän sanoi: "Palestiinan maata ei ole olemassa."
Toisen lausunnon antoi muslimien ja kristittyjen yhteinen kokous, -
joka pidettiin helmikuussa 1919.
Tarkoitus oli pohtia, mitä tehdä alueelle, -
jota Ottomaanien valtakunta oli aiemmin hallinnut.
Se oli hajonnut ensimmäisen maailmansodan jälkeen.
Kokouksessa todettiin:
"Palestiina kuuluu mielestämme Syyriaan.
Palestiinahan ei ole koskaan ollut irrallaan Syyriasta.
Meillä on sama kansallisuus, uskonto ja kieli kuin Syyrialla.
Moraalimme on samanlainen kuin syyrialaisilla.
Meillä on heihin myös taloudellinen ja maantieteellinen yhteys.
Näin sanoi vuoden 1919 komissio, -
jonka piti päättää, miten suhtautua tähän alueeseen -
ottomaanien hallintokauden jälkeen.
Kolmannen lausunnon antoi tutkija Philip Hittis.
Hän kertoi vuonna 1946 anglo- amerikkalaiselle toimikunnalle:
"Historian saatossa ei koskaan ole ollut olemassa Palestiinaa."
Tutkija Philip Hittis sanoi siis vuonna 1946 -
anglo-amerikkalaiselle toimikunnalle, -
ettei Palestiina-nimistä aluetta ole ollut koskaan.
Neljäs lausunto on peräisin palestiinalaisten puhemieheltä.
Ahmad Shuqeiri sanoi YK:n turvaneuvostolle v. -56:
"Palestiina on Etelä-Syyriaa."
Viidennen lausunnon antoi arabi, -
joka oli Israelin parlamentin jäsen.
Nykyään Azmi Bishara on maanpaossa vakoilusta syytettynä.
Hän sanoi: "Uskon arabikansan olemassaoloon.
En usko Palestiinan kansan olemassaoloon.
Se keksittiin siirtomaakaudella.
Milloin palestiinalaisia on ollut olemassa?
Palestiina kuului 1800-luvulle asti Suur-Syyriaan."
Näin sanoi knessetin jäsen Azmi Bishara v. 1994.
Seuraava on selkein arabijohtajien omista lausunnoista.
Sen antoi PLO:n sotilaallisen päämajan johtaja Zuheir Muhsein -
31.3. vuonna 1977 belgialaiselle lehdelle.
Näin hän sanoi: "Palestiinan kansaa ei ole olemassa.
Palestiinan valtion luominen -
on vain keino jatkaa taistelua Israelin valtiota vastaan -
ja arabien ykseyden puolesta.
Puhumme palestiinalaisista vain poliittisista syistä".
Näin tunnusti eräs heidän omista johtajistaan.
"Arabien kansalliset edut vaativat, -
että palestiinalaisilla on oma maa, että voisimme vastustaa siionismia.
Itsenäinen Jordania ei voi taktisista syistä -
vaatia itselleen Haifaa eikä Jaffaa.
Mutta palestiinalaisena voin epäröimättä vaatia meille -
Haifaa, Jaffaa, Beer Shevaa ja Jerusalemia."
PLO:n sotilaallisen päämajan johtajan mukaan -
Palestiinan kansa on keksitty käsite.
Seitsemäs lausunto on peräisin PLO:n peruskirjasta -
tai perustuslaista.
Artikla 1 sanoo: "Palestiinalaiset ovat osa arabikansaa."
Arabeilla ei ole koskaan ollut valtiota nimeltä Palestiina, -
ei milloinkaan historian aikana.
Kahdeksas lainaus on artiklasta 24 -
PLO:n peruskirjan vuoden 1964 versiosta.
Tämä on hyvin mielenkiintoista.
PLO:n alkuperäisessä vuoden -64 perustuslaissa sanotaan, -
ettei palestiinalaisilla ole mitään vaatimuksia -
Länsirannan eikä Gazan suhteen.
Nyt palestiinalaiset haluavat koko maailman tunnustavan, -
että heillä on oikeus omaan valtioon juuri näillä alueilla.
Mutta PLO:n peruskirjassa sanottiin selkeästi, -
ettei se vaadi itselleen Länsirantaa eikä Gazaa.
Israelia he vaativat itselleen.
Yhdeksäs lausunto annettiin arabi- liiton kokouksessa vuonna 1987.
Jordanian kuningas Hussein sanoi:
"Perustamalla Palestiinan valtion -
vastaamme Israelin väitteeseen, että Palestiina on juutalainen."
Palestiinalaisten kansallinen identiteetti on peräisin siitä, -
että he haluavat taistella Israelia vastaan.
Viimeinen lainaus on peräisin Jasser Arafatin elämäkerrasta, -
jonka hän itse hyväksyi.
Teoksen kirjoitti Alan Hart.
Se on nimeltään "Arafat - terroristi vai rauhantekijä".
Kirjassa Arafat väittää lukuisia kertoja näin:
"Palestiinalaisilla ei ole kansallista identiteettiä.
Kohtalo on valinnut minut antamaan heille tämän identiteetin, -
siten että sodimme Israelia vastaan."
Olemme lainanneet 10 arabijohtajan lausuntoa, -
joissa he itse tunnustavat, -
että palestiinalaisten identiteetti on varta vasten tehty.
Se on tehty siksi, että voitaisiin vastustaa -
siionistien vaatimusta saada juutalaisille kotimaa.
Palestiinalaisten keksitty identiteetti on nuori.
Jasser Arafat, josta tuli PLO:n johtaja vuonna 1960-luvulla, -
tunnusti, ettei palestiinalaisilla ole kansallista identiteettiä.
"Minä annan sen heille siten, että sodimme Israelia vastaan."
Erään Hamasin perustajan poika, joka nykyään uskoo Jeesukseen, -
sanoo puheessaan, -
että palestiinalaisten identiteetti on toisen maan tuhoamista, -
eikä oman maan rakentamista.
Näin sanoi Hassan Yousef, erään Hamasin perustajan poika.
Palestiinalaisten identiteetti on siis hyvin nuori -
heidän omien sanojensa mukaan.
Se luotiin siksi, että voitaisiin taistella Israelia vastaan.
Nyt kerron Palestiinasta seitsemän historiallista tosiasiaa.
Ne voidaan varmistaa historiallisista lähteistä.
Ensimmäinen fakta:
Palestiina määriteltiin ensimmäistä kertaa maantieteellisenä alueena -
Kansainliiton päätöksessä.
Päätös koski muinaisen Ottomaanien valtakunnan osia.
Luotiin mandaattialue, jonka nimeksi tuli Palestiina.
Tuolloin sana "Palestiina" esiintyi nykyhistoriassa ensimmäisen kerran.
Myös keisari Hadrianus kutsui tätä aluetta Palestiinaksi -
tuhottuaan Jerusalemin maan tasalle.
Niin tapahtui vuonna 135 jKr.
Tarkoituksena oli hävittää täältä kaikki muistot juutalaisista.
Nykyhistoriassa sana "Palestiina" esiintyy -
ensimmäistä kertaa tietyn alueen nimenä 1. maailmansodan jälkeen, -
kun pohdittiin, mitä seudulle oli tehtävä.
Toinen Palestiinaa koskeva tosiasia on erittäin tärkeä.
Arabit eivät koskaan käyttäneet sanoja "Palestiina" -
tai "palestiinalaiset" ennen vuotta 1948.
Vain juutalaiset puhuivat Palestiinasta.
Ennen Israelin itsenäistymistä Jerusalem Post oli Palestine Post.
Israelin filharmoninen orkesteri oli nimeltään -
Palestiinan filharmoninen orkesteri.
Siinä oli mukana vain juutalaisia.
Sanoja "Palestiina" ja "palestiinalaiset" käyttivät -
näiden arabijohtajien lausuntojen mukaan vain juutalaiset.
Arabit sanoivat olevansa arabeja, eivät palestiinalaisia.
Juutalaiset kutsuivat itseään palestiinalaisiksi -
ennen vuotta 1948.
Seuraava tosiasia Palestiinasta -
koskee päätöstä, joka tehtiin Italian San Remossa v. 1920.
Sinne kokoonnuttiin Kansainliiton toimeksiannosta -
jakamaan Ottomaanien valtakunta ensimmäisen maailmansodan jälkeen.
Piti päättää, mitä alueelle oli tehtävä.
Kokoukseen tulivat kaikki suurvallat johtajineen.
Myös juutalaiset ja arabijärjestöt olivat edustettuina.
Se on hyvin tärkeä muistaa.
Yhteistuumin juutalaisten ja arabien kanssa -
San Remon kokouksessa tehtiin päätös.
Siellä tunnustettiin "juutalaisen kansan historialliset oikeudet -
perustaa kotimaansa Palestiinaan uudelleen."
Niin San Remon kokouksessa päätettiin.
Arabit saivat ottomaanien alueesta Libanonin, Syyrian ja Irakin.
Juutalaiset saivat oikeuden perustaa taas kotinsa alueelle, -
jota tuolloin kutsuttiin Palestiinaksi.
Sanamuoto on tärkeä.
Juutalaisille ei annettu uutta oikeutta, vaan -
tunnustettiin juutalaisilla oleva historiallinen oikeus -
perustaa kotimaansa uudelleen Palestiinaan.
Vuoden 1920 lausunnon perusteella -
brittien antama Balfourin julistus -
hyväksyttiin osaksi kansainvälistä lakia.
San Remon sopimus, Kansain- liiton sopimuksen artikla 22 -
ja YK:n peruskirjan artikla 80 -
ovat voimassa kansainvälisessä laissa -
vielä nykyään.
Jos Israel pakotetaan palaamaan vuoden 1967 rajoihin, -
rikotaan selvästi kansainvälistä lakia ja jo tehtyä sopimusta.
On myös tärkeää tietää, että YK:n yleiskokouksessa ei voida -
tehdä päätöksiä, jotka pätevät kansainvälisessä laissa.
Jos arabit olisivat suostuneet maan jakoon vuonna 1948, -
sopimus olisi voitu ottaa mukaan kansainväliseen lakiin.
Niin arabit eivät tehneet vaan julistivat sodan.
Kansainvälisessä laissa pätee siis se, mitä sovittiin San Remossa.
Kansainliitto ja YK:n peruskirja vahvistavat San Remon päätöksen.
Se on erittäin tärkeä tieto.
Neljäs Palestiinaa koskeva tosiasia on, -
että itsenäistä Palestiinan valtiota ei ole koskaan ollut.
Palestiinalaisilla ei ole ollut yhtenäistä hallintoa.
Alueen arabit eivät eroa Lähi-idän muista arabeista.
Viides painava tosiasia:
Ennen vuotta 1964 ei arabilehdissä eikä -kirjoissa puhuttu -
arabien palestiinalaisesta muslimivaltiosta mitään.
Niissä ei myöskään puhuttu arabeista palestiinalaisina.
Kuudes tosiasia:
Koskaan historian aikana ennen juutalaisten paluumuuttoa -
ei ole ollut palestiinalaista kuningasta tai sulttaania.
Jerusalem ei ole ollut palestiinalaisten pääkaupunki.
Ei ole ollut palestiinalaista kirjailijaa tai älykköä, -
joka olisi kehittänyt palestiinalaista kulttuuria.
Palestiinan kieltäkään ei ole koskaan ollut.
Seitsemäs tosiasia, -
joka on erittäin huomionarvoinen:
Juutalaiset eivät vieneet maata arabeilta tai palestiinalaisilta -
vaan turkkilaisilta.
Aluetta eivät omistaneet arabit vaan turkkilaiset.
Sanoisin sarjamme alkuosan yhteenvetona:
Arabeilla ei ole koskaan ollut palestiinalaista identiteettiä, -
ennen kuin juutalaiset alkoivat muuttaa takaisin 1900-luvulla.
Vasta vuoden 1948 ja varsinkin vuoden 1967 jälkeen -
Palestiinan arabit ovat median avulla kehittäneet -
nykyisen identiteettinsä.
Ensi kerralla puhumme valheista, joita Palestiinasta levitetään.
Kerromme, miten ne ovat ristiriidassa Sanan kanssa.
Kiitos mukanaolosta. Shalom Jerusalemista!
Suomennos: Annamari Kortelainen