JERUSALEMIN MUUREILLA Syysjuhlat ja Messiaan paluu 1/4
Lars & Harriet Enarson
Rauhaa kaikille Jerusalemista. Istun täällä Öljymäellä.
Puhumme tänään mielenkiintoisesta ja tärkeästä aiheesta, -
Herran juhla-ajoista.
Aihe on laaja ja valtavan kiinnostava.
Vanha testamentti koostuu Laista, Profeetoista ja Kirjoituksista, -
siis heprealaisista kirjoituksista.
Ne ovat profeetallisia, ja niissä puhutaan Vapahtajasta, Jeshuasta.
Luen aluksi Johanneksen evankeliumin 5. luvusta, -
jossa Jeesus sanoo fariseuksille näin: "Te tutkitte kirjoituksia..."
"Kirjoituksilla" voidaan tarkoittaa myös koko Vanhaa testamenttia.
"... sillä teillä on mielestänne niissä iankaikkinen elämä, -
ja ne juuri todistavat minusta."
Kaikki, mikä oli kirjoitettu Raamattuun ennen Jeshuan tuloa, -
todistaa hänestä ja osoittaa häneen.
Jeshua sanoo jakeessa 47:
"... jos te Moosesta uskoisitte, niin te uskoisitte minua, -
sillä minusta hän on kirjoittanut."
Tästä aiheesta aiomme puhua.
Kerromme vähän siitä, mitä Mooses kirjoitti, -
ja miten hän kuvailee Vapahtajaa.
Hän kuvailee Messiasta, Jeshuaa, Jeesusta -
aivan yksityiskohtaisesti ja täsmällisesti.
"...jos te Moosesta uskoisitte, niin te uskoisitte minua, -
sillä minusta hän on kirjoittanut.
Mutta jos te ette usko hänen kirjoituksiaan, -
kuinka te uskoisitte minun sanojani?"
Emme usko Jeesukseen Mooseksen sijasta, -
vaan uskomme Jeesukseen Mooseksen kirjoitusten perusteella.
Mooses kirjoitti Lain.
Laissa käsitellään muun muassa Jumalan kansan historiaa -
mutta myös ilmestysmajaa, pappeutta, -
käskyjä, uhreja ja juhla-aikoja.
Sekä nämä viisi asiaa että historia -
osoittavat yksityiskohtia myöten Messiaaseen.
Joh. 1. luvussa sanotaan, että alussa oli Sana.
"Sana oli Jumalan tykönä, ja Sana oli Jumala."
"Sana tuli lihaksi ja asui meidän keskellämme."
Jeesuksessa toteutuu kaikki, -
mikä on Jumalan Sanaan kirjoitettu.
Hän on elävä Sana, ja Kirjoitukset ovat kirjoitettu sana, -
joten ne vastaavat toisiaan yksityiskohtiaan myöten.
Tässä ohjelmassa kerromme, mitä Raamattu sanoo juhla-ajoista.
On murheellista, että kirkko on poistanut Raamatun juhlat, -
jotka Herra sääti Mooseksen kautta.
Alkuperäinen esikuva on kadonnut.
Raamatun juhlista meillä ovat jäljellä pääsiäinen ja helluntai.
Niitäkin on etäännytetty Raamatun esikuvasta monin tavoin.
Se on surullista.
On palattava alkuperäiseen jotta ymmärtäisimme, -
kuka Jeshua, Vapahtajamme, on.
Se on äärettömän tärkeää.
Muuten saamme Jumalan Pojasta kuvan, -
joka ei täsmää Jumalan hänestä antaman kuvan kanssa.
Tässä suhteessa Raamatun juhlat ovat äärimmäisen tärkeitä.
Tätä asiaa siis tarkastelemme.
Haluan lukea myös Kolossalais- kirjeen toisesta luvusta.
Joskus tämän kohdan avulla väitetään, -
etteivät Raamatun juhlat olisi ajankohtaisia meille, -
Jeesukseen, Messiaaseen, uskoville kristityille.
Paavali kirjoittaa Kol. 2:16:ssa: -
"Älköön siis kukaan teitä tuomitko syömisestä tai juomisesta, -
älköön myös minkään juhlan tai uudenkuun tai sapatin johdosta, -
jotka ovat vain tulevaisten varjo..."
"Mutta todellisuus itse on Kristus." (Ruots. Kansanraamattu.)
Nyt palaan kreikankieliseen alkutekstiin osoittaakseni, -
miten kääntäjät ja teologit ovat vääristäneet Raamatun alkutekstiä.
He ovat hämärtäneet Kirjoitusten merkitystä.
Ruotsinkielisessä Kansan- raamatussa lukee jakeessa 17: -
"Kaikki tämä on vain varjoa siitä, mikä oli tulossa."
Mutta alkutekstissä ei ole sanaa "vain".
Kirjoituksiinhan ei saisi lisätä mitään.
Kreikankielisessä tekstissä sanotaan: -
"Kaikki tämä on varjoa." Sana "vain" puuttuu.
Varjo on tärkeä asia.
Jos kuvasta otettaisiin varjot pois, kuvassa ei olisi syvyyttä.
Se olisi kaksiulotteinen.
Kuvasta puuttuisi syvyys ja elämä.
Vanhan testamentti on samanlainen.
Ilman Vanhan testamentin Messiaasta antamaa varjoa -
emme ymmärtäisi kaikkea sitä, mitä meille on Messiaassa annettu.
Koko Raamattu on Jumalan innoittamaa -
Ensimmäisestä Mooseksen kirjasta Ilmestyskirjaan asti.
Eihän kirjaa aleta lukea keskivaiheilta.
Jos halutaan saada Raamatusta käsitys, -
ei sitä aleta lukea sen viimeisestä kolmanneksesta.
Silloin ei ymmärrä kokonaiskuvaa, taustaa eikä tapahtumien kulkua.
Sama pätee Raamattuun, -
jos emme aloita sieltä, mistä Jumala aloittaa.
Tulee aloittaa Vanhasta testamentista.
Siellä lasketaan perustus sille, -
kuka maailman Vapahtaja, Jeshua, on.
Silloin voimme ymmärtää Uutta testamenttia oikein.
Jeesushan sanoi selvästi: -
"Jos te ette usko Moosesta, kuinka uskoisitte minun sanojani?"
Me tarvitsemme Moosesta ymmärtääksemme Jeesusta.
Varjo poistuu vain, jos sen aiheuttaja poistetaan.
Niin ei voi tehdä.
Keholla on aina varjo, ellei ole pimeää.
Kiitos Herralle, Pyhä Henki valaisee sanaa ja -
näyttää Mooseksen välityksellä pelastuksemme syvyyksiä.
"Kaikki tämä on varjoa..."
ruotsalaisen käännöksen mukaan "...siitä mikä oli tulossa".
Sekin on väärin käännetty.
Kyse ei ole vain siitä, mikä tuli 2000 vuotta sitten.
Kreikan mukaan "kaikki tämä on varjoa tulevasta".
Vanhan testamentin Laki eli Toora tarkoittaa "opetusta".
"Laki" on harhaanjohtava sana.
Onneksi ruotsinkielisessä Kansanraamatussa -
"laki" onkin usein käännetty sanalla "opetus".
Kyse on pikemminkin opetuksesta kuin laista.
Mooseksen antama opetus on yhtä ajankohtaista tänään -
kuin Jeesuksen tai Mooseksen aikana - ehkä ajankohtaisempaakin, -
koska sieltä näkyy varjo, joka yhä odottaa toteutumistaan.
Mooses ei kirjoittanut vain Messiaan syntymästä -
vaan myös hänen toisesta tulemisestaan.
Raamatun juhlat kuvaavat täydellisesti -
Messiaan pelastustyötä ristillä maailman syntien tähden.
Ne kuvaavat myös hänen paluutaan Jerusalemiin hallitsemaan.
Sitä kuvaa lehtimajanjuhla.
Tämä juhla ei ole vielä toteutunut mutta odottaa toteutumistaan.
Siksi meidän tulee ymmärtää profeetallisesta sanasta oikein -
millainen toivo meillä on Messiaassa.
Siksi meidän täytyy palata Mooseksen antamaan esikuvaan.
Muun muassa siitä syystä juhlat ovat tärkeitä.
Juhlia katsotaan tavallisesti olevan seitsemän.
Ne sattuvat kahdelle eri kaudelle.
Ensimmäiset neljä juhlaa alkavat keväällä pääsiäisellä.
Se on ensimmäinen Herran juhlista.
Siinä puhutaan pelastuksesta Karitsan veren kautta.
Heti pääsiäisen jälkeen tulee happamattoman leivän juhla.
Se kertoo siitä, että Jeshua kantoi syntimme, -
jotta meistä tulisi happamattomia ja puhtaita Jumalan edessä.
Jeesus otti ristillä päälleen syntimme, -
jotta kuolisimme synnistä pois.
Happamattoman leivän juhla kertoo puhtaudesta.
Kolmas tämän kauden juhla on uutislyhteen juhla.
Sitä vietetään Raamatun mukaan sapatin jälkeisenä päivänä.
Sapatin jälkeisenä päivänä Jeshua nousi kuolleista -
esikoisena kuolemaan nukkuneista.
Koska Jeesus on noussut ylös kuol- leista, meilläkin on sama toivo.
Hän on ensilyhde, joka tekee meistä Isälle mieluisia.
50 päivää tämän jälkeen on helluntai eli viikkojuhla.
Sana "helluntai" merkitsee viittäkymmentä.
Uutislyhteen juhlasta helluntaihin on siis 50 päivää.
Kevään neljä juhla-aikaa kuuluvat yhteen.
Nämä neljä juhlaa toteutuivat, kun Jeesus saapui ensimmäisen kerran.
Messias tuli, eli ja kuoli uhrilampaana ristinpuulla.
Hänet haudattiin, ja hän kantoi syntimme.
Hän kuoli synnittömänä ja nousi ylös uutislyhteen juhlana.
50 päivän kuluttua hän vuodatti Pyhän Henkensä -
tänne Jerusalemiin kokoontuneiden ylle.
Näemme myös, että kaikki juhla-ajat -
toteutuvat juutalaisen kansan keskuudessa -
Messiaan kautta täällä Jerusalemissa.
Eli kaikki juhla-ajat, jotka koskevat Jeshuan pelastustyötä, -
toteutuvat profeetallisesti täällä Jerusalemissa -
juutalaisten keskuudessa Messiaan kautta.
Oli hyvin tärkeää, että kun Pyhä Henki vuodatettiin, -
opetuslapset pysyivät Jerusalemissa.
Herran juhla-ajat täytyi viettää tietyssä paikassa.
Herra oli valinnut Jerusalemin juhlien tapahtumapaikaksi.
Jesajassa Jerusalemia kutsutaan juhliemme kaupungiksi.
Mutta kesä-, heinä- ja elokuussa pidetään taukoa.
Syys- tai lokakuussa on toinen juhlarypäs.
Ne kaikki vietetään Raamatun kalenterin seitsemännessä kuussa.
Ne sattuvat syys- tai lokakuulle.
Nämä juhlat eivät ole vielä toteutuneet profeetallisesti -
Jerusalemissa juutalaisten keskuudessa Messiaassa.
Odotamme niiden toteutuvan, kun Messias palaa.
On valtavan tärkeää tutkia näitä asioita.
Juhla-aikoja kuvataan etenkin 3. Mooseksen kirjan 23. luvussa.
Laissa kuvataan juhla-aikoja monessakin kohdassa.
Olennaisin kohta on 3. Mooseksen kirjan 23. luku.
Luemme siitä johdannon: -
"Herra puhui Moosekselle sanoen: 'Puhu israelilaisille...: -
Herran juhla-ajat, joiksi teidän on kuulutettava pyhät kokoukset, -
minun juhla-aikani, ovat nämä."
Kyse on siis Herran juhla-ajoista.
Jos uskot Raamatun ilmoittamaan Jumalaan, -
ja jos uskot Messiaaseen, nämä juhlat koskevat sinua!
Paavali kirjoitti Kolossalais- kirjeen toisessa luvussa: -
"Älköön siis kukaan teitä ... tuomitko minkään juhlan -
tai uudenkuun tai sapatin johdosta."
Eli: "Te Kolossassa asuvat ette ole juutalaisia, -
mutta älkää antako juutalaisten kieltää teitä pitämästä juhliaan."
Edellä Paavali selitti: "Teidän sydämenne on ympärileikattu.
Siksi tekin kuulutte Jumalan valittuun kansaan.
Teidät on oksastettu osaksi Israelia.
Älkää siis antako kenenkään tuomita teitä siitä, -
että vietätte näitä juhlia."
Juhlat olivat ongelmallisia silloin kuten nykyäänkin.
Kirkko luopui näistä juhlista,
koska se vieraantui niistä niin pian.
Voimme puhua toiste uskomme juutalaisesta taustasta.
Uskomme juutalaiset juuret ovat Uudessa testamentissa.
Kaikki juutalaiset apostolit puhuivat niistä selvästi.
Myös Paavali puhui niistä Kolos- salaiskirjeen toisessa luvussa.
Ei ole siis kyse juutalaisista vaan raamatullisista juhlista, -
Herran juhla-ajoista, jotka ovat yhä voimassa.
Ne ovat varjoa siitä, mikä Messiaan kautta tulee.
Osa on toteutunut, paljon on toteutumatta.
On tärkeää tutkia näitä asioita, -
jotta ymmärtäisimme, miten ne toteutuvat Vapahtajassa.
Kyse on siis Herran juhla-ajoista.
Heprealaisissa Kirjoituksissa käytetään kolmea eri sanaa -
kuvaamaan Herran juhla-aikoja.
Ensimmäinen sana on moed, monikossa moadim.
Niissä on kyse erityisistä, pyhistä ajoista tai ajankohdista.
Sana voi merkitä myös kokoon- tumista, jaksoa tai kalenteria.
Kyse on toistuvista, pyhistä ja erotetuista ajankohdista.
Meidän on tärkeä ymmärtää, -
että Jumalalla on ohjelmassaan erityisiä kausia.
Esimerkiksi Galatalaiskirjeen neljännestä luvusta näkyy, -
kuinka tärkeitä ovat Jumalan säätämät tietyt ajanjaksot.
Neljännen luvun neljännessä jakeessa sanotaan: -
"Mutta kun aika oli täytetty...", eli kun aika oli tullut, -
"...lähetti Jumala Poikansa, vaimosta syntyneen ja lain alaiseksi syntyneen."
Sen ajankohdan Herra oli säätänyt.
Puhumme siitä myöhemmin, koska se liittyy Herran juhla-aikoihin.
Jeesus ei syntynyt jouluna. Se näkyy Kirjoituksista selvästi.
Puhumme siitä toiste lisää.
Herralla on kalenteri, johon hän on merkannut -
maailman pelastussuunnitelmaan liittyviä määrättyjä ajankohtia.
Voimme katsoa myös Apostolien tekojen 17. lukua.
Paavali puhui Areiopagille kokoontuneille.
Jakeessa 31 sanotaan: -
"Sillä hän...", siis Jumala itse, "...on säätänyt päivän -
jona hän on tuomitseva maanpiirin vanhurskaudessa -
sen miehen kautta, jonka hän siihen on määrännyt; -
ja hän on antanut kaikille siitä vakuuden -
herättämällä hänet kuolleista."
Tästä ihanasta kohdasta näkyy, että Jumala on säätänyt tietyn päivän.
Jumalan kalenterissa on tietty ajankohta.
Asia liittyy myös Herran juhla-aikoihin.
Tästä on paljon muitakin raamatunkohtia.
Danielin kirjan seitsemännestä luvusta näemme, -
että antikristuksen tarkoituksena on muuttaa pyhiä ajankohtia.
Danielin kirjan 7. luvun jakeessa 25 sanotaan antikristuksesta: -
"Hän puhuu sanoja Korkeinta vastaan -
ja hävittää Korkeimman pyhiä.
Hän pyrkii muuttamaan ajat ja lain, -
ja ne annetaan hänen käteensä ajaksi -
ja kahdeksi ajaksi ja puoleksi ajaksi."
Paholainen haluaa poistaa Herran asettamat pyhät ajankohdat, -
ja kaiken sen, mistä Herran juhla-ajoissa on kyse.
Sana moed tarkoittaa siis määrättyjä aikoja ja ajankohtia.
Se puhuu myös Herran kalenterista ja kokoontumisista.
Toinen heprean juhlia tarkoittava sana on mikra.
Sana merkitsee pyhää kokoontumista.
Se tarkoittaa myös toistoa tai harjoitusta.
Nyt tiedämme jotain juhla-ajoista.
Ne ovat Jumalan Sanan ilmoittamia muusta erotettuja kokoontumisia.
Ne ovat erityisiä kausia, jotka Jumala on säätänyt -
muistellaksemme, mitä hän on Poikansa kautta tehnyt -
ja mitä hän vielä Poikansa kautta tekee.
Täytyy myös pitää kertausharjoituksia.
On tarkoitus harjoitella juhlia, ennen kuin ne toteutuvat -
Jumalan valtakunnan kaikkein suurimmassa juhlassa.
Kolmas heprean juhlia tarkoittava sana on chag, -
jota nykyhepreassa käytetään juhlista eniten.
Sanoilla chag sameach toivotetaan iloista juhlaa.
Sanan chag juuri tarkoittaa kehän kiertämistä, tanssimista.
Chag merkitsee myös iloa, juhlaa ja viettämistä.
On siis kyse ilojuhlista Herran kasvojen edessä.
Juhlissa muistellaan, mitä Herra on tehnyt Messiaan kautta -
maailman pelastamiseksi.
Juhlissa näemme kaiken etukäteen mutta muistelemme myös mennyttä.
Kevään neljä juhlaa toteutuivat, kun Jeesus eli maan päällä.
Kolme jäljellä olevaa juhlaa, vaikka niitä on oikeastaan neljä, -
osuvat syksyyn ja liittyvät Jeshuan paluuseen.
Ensimmäinen näistä on pasuunansoiton päivä.
Raamatun mukaan Messias palaa suuren pasuunan soidessa.
Pasuunansoiton juhlasta puhumme seuraavassa ohjelmassa.
Kymmenen päivää sen jälkeen on sovituspäivä.
Kerron, mitä se merkitsee Jeshuan paluun yhteydessä.
Neljä päivää sovituspäivän jälkeen tulee viimeinen juhla.
Se on lehtimajanjuhla ja se kestää seitsemän päivää.
Se on juhlien juhla. Silloin on koko sato kerätty.
Kyse on myös maanpäällisestä tuhatvuotisesta valtakunnasta.
Tutkimme tulevissa ohjelmissa myös sitä.
On vielä lehtimajanjuhlan viimeinen, kahdeksas päivä, shmini atzeret.
Kahdeksas päivä kuvaa ikuisuutta.
Seitsemäs päivä kertoo tuhat- vuotisesta valtakunnasta.
Näin näemme koko pelastustyön pääsiäisen ristinpuulta -
kruunuun ja Jeesuksen paluuseen asti.
Hän istuutuu isänsä Daavidin valtaistuimelle hallitsemaan kansoja.
On hyvin tärkeä ymmärtää näitä juhlia, -
joista löydämme kiitollisuutta ja iloa pelastuksesta.
Ymmärrämme syvemmin Messiaan pelastustyötä -
Jumalan näkökulmasta, hänen kuvaamanaan.
Lopuksi luemme 1. Korinttolaiskirjeen 15. luvusta.
Tulevissa ohjelmissa puhumme näistä juhlista lisää.
1. Kor. 15:ssa Paavali sanoo: -
"Veljet, minä johdatan teidät... tuntemaan evankeliumin... -
jonka te... olette ottaneet vastaan ja jossa... pysytte -
ja jonka kautta... pelastutte, jos pidätte siitä kiinni...
ellette ole turhaan uskoneet.
... minä annoin teille... tiedoksi sen, minkä itse olin saanut: -
että Kristus on kuollut meidän syntiemme tähden."
Hän nimenomaan kuoli syntiemme tähden "kirjoitusten mukaan".
"Hänet haudattiin ja... hän nousi kuolleista kolmantena päivänä", -
nimenomaan "kirjoitusten mukaan".
Jos emme tiedä, mitä Vapahtajan työstä sanotaan Kirjoituksissa, -
saamme asioista väärän kuvan.
Palataan alkuperäiseen kuvaan, Herran juhliin.
Suomennos: Annamari Kortelainen