VAARALLINEN USKO
Kuvittele tämä näkymä: On sysimusta yö, -
miestä kammetaan ulos ikkunasta reilun neliön kokoisessa korissa, -
ehkä noin 20 metrin korkeudessa.
Olisi kohtalokasta, jos köysi, jonka varassa kori kieppuu, -
ei kestäisi hänen painoaan.
Se rymistäisi muuria alas syöksyen köynnöksiin ja pensaisiin.
Tuleekohan tästä liikaa meteliä, miettii mies kyyhöttäessään korissa.
Selviänkö tästä? Onko tämä viimeinen yöni? Ovatko vainoajani alhaalla?
Kuluu ikuisuus pimeydessä, kunnes kori koskettaa maata -
ja ulos ponnistaa kaljuuntuva, reilu kolmekymppinen mies.
Vapaana? Ei oikeastaan. Hän säntää pimeään autioon yöhön.
Tässä on apostoli Paavali.
Hän tulee olemaan yksi historian merkittävimmistä miehistä -
ja tässä hän on pakenemassa yöhön.
Apostolien teot 9:25: Uskovat laskivat hänet korissa.
Paavali ei koskaan odottanut joutuvansa pakenemaan näin.
Hän oli varakkaan kauppiaan poika suuresta kaupungista.
Opinnoissaan etevä. Hänellä oli suhteet juutalaiseen yläluokkaan.
Hänellä oli asema ja valtaa.
Kun hän oli tullut Damaskokseen, hänellä oli lähettilään asema -
sekä kokonainen poliisien ja palvelijoiden saattue komennossaan.
Ja hänellä oli saatekirjelmät, -
jotka takasivat hänelle oikeuden tehdä uskonnollisia puhdistuksia.
Ja nyt hän on rystyset valkoisina tarrautuneena korin laitoihin.
Enää hän ei ole lähettiläs, vaan karkuri ja näemme hänet yössä, -
pakenevan vain vaatteet yllään.
Ja evankeliumi! -
äskettäin löytynyt, koska Jeesus oli ilmestynyt hänelle kaupungissa -
ja muuttanut hänen elämänsä.
Miksi Paavali on korissa ja ihmiset hänen perässään? Hän pakenee.
Voit kuvitella hänen kyyhöttävän korissa sanoen: "Tämä Jumala, -
hänet on vaarallista tuntea. Vasta etenin kohti rabbin uraa, -
mutta nyt kohdattuani hänet, minun on paettava henkeni edestä."
Hänet kristittyjä vainoamaan kouluttaneet ja valtuuttaneet, -
ovat nyt kääntyneet häntä vastaan, koska hän oli vaihtanut puolta.
Jokainen kristityksi tunnustautunut on vaihtanut puolta.
Ja tästähän ongelmat alkavat, koska kääntyessämme Kristuksen puoleen -
meitä tavoittelevat voimat, joita emme kiinnostaneet aiemmin.
Ja maailma, jossa elämme ei ole enää leikkikenttä vaan taistelutanner.
Kuka on Paavalin kannoilla?
Juutalaisjohtajat Damaskoksessa olivat hyvin ärsyyntyneitä, -
koska Paavali saarnasi synagogassa, eivätkä he osanneet vastata hänelle.
He olivat kateellisia ja vihaisia. Niinpä he aikoivat hiljentää hänet.
Tilannetta ei helpottanut hänen taustansa.
Tähän kaupunkiin hänen piti tulla hankkiutumaan eroon kristityistä.
Nyt hän puolustaakin kristittyjä.
Häntä jahtaa toinenkin ryhmä, sillä hän kertoo korinttilaisille, -
että vartijat odottivat häntä kaupungin ulkopuolella.
He olivat ehkä Arabian kuninkaan, sillä kirjeessään galatalaisille, -
Paavali kertoo, että hän kävi Damaskoksessa, kohtasi Kristuksen, -
lähti Arabiaan kolmeksi vuodeksi ja tuli takaisin Damaskokseen.
Arabiassa tapahtui jotain, minkä vuoksi kuningas jahtasi Paavalia.
Luultavasti Paavali saarnasi tapansa mukaan ja joutui vaikeuksiin.
Kuningas Aretaksella näyttää olevan vartijat kaupungin ulkopuolella, -
koska kuninkaan valta ei ulottunut kaupunkiin.
Paavalia jahdataan molemmin puolin:
Kaupungissa uskonnolliset johtajat ovat hänen perässään, -
ja sen ulkopuolella vartijat odottavat pidättääkseen hänet.
Vain, koska hänellä on evankeliumi. Näin Paavali oppii jo varhain, -
että vaino on osa uskonelämää ja hän pakenisi loppuelämänsä.
Tämä Jumala on vaarallista tuntea ja sitä sana vainota tarkoittaa.
Se tarkoittaa olla takaa-ajettu.
Me kaikki istumme Paavalin kanssa korissa. Joku on aina perässämme.
Ei siksi keitä olemme, vaan koska Kristus on meissä.
UT:n tutkija William Barkley -
on kuvannut Uuden testamentin kristittyjä kolmella ominaisuudella:
Oudon onnellisia, täynnä rakkautta jopa vihollisiaan kohtaan -
ja aina vaikeuksissa. Tämä kuvaus sopii jokaiseen kristittyyn.
Paavali kirjoittaa myöhemmin, että olettaa jokaisen kristityn -
joutuvan kokemaan tätä takaa-ajoa.
"Vainotuksi joutuvat kaikki, jotka haluavat elää Kristuksessa."
Joten kuka on perässämme? Kun istumme Paavalin kanssa korissa, -
voimme kysyä: jos Kristuksella on vihollisia, täytyy minullakin olla.
Joko taistelu tulee luoksemme tai meidän on vietävä se vihollisen luo.
Paavali ei paennut uskonsa takia, -
vaan siksi, että hän todisti uskostaan.
Meidän on muistettava, mitä Jeesus sanoi: rakasta vihollisiasi, -
mutta Hän ei sanonut: älä hanki niitä.
Kun olet korissa Paavalin kanssa, -
tartut aina laitoihin ja kysyt:
Kuka on perässäni?
Jonkun pitäisi olla.
Meidän jokaisen pitäisi kokea tämä kori jossain vaiheessa.
Jos tätä kokemusta ei ole, meidän on kysyttävä itseltämme: Miksi ei?
Saarnaja Charles Spurgeon sanoi, ettei paholainen tuhlaa aikaansa -
ruoskimalla kuollutta hevosta.
Maailman vainotut todistavat, että kokiessasi tämän ajojahdin, -
kummallisesti voit pitää sitä suurimpana kunnianasi.
Ehkä on aika mennä takaisin koriin Paavalin kanssa, -
ja kysyä kuka on perässäni?