Matkalla Syyrian rajalle -
opin Jeesusta etsiviltä muslimeilta rukouksesta valtavasti.
He odottivat vastausta hartaasti.
En koskaan unohda heidän uskoaan.
Heillä on suuri toivo rukouksessaan.
Messussa tila on täynnä Herraa etsiviä muslimeja.
Toisaalla Jeesusta etsivät naiset.
Pastori kysyi: Kenen rukouksiin vastattiin kuluneella viikolla?
Kuulimme lukuisia todistuksia.
Lopuksi kerättiin esirukouspyynnöt.
Ihmiset antoivat pyyntönsä ilolla.
He uskovat ja tietävät Jeesuksen kuulevan rukoukset niihin vastaten.
Vaikka he joutuisivat odottamaan -
he jatkavat rukoustaan odottaen luottavaisina, päivästä toiseen.
En muista rukouksiani lähipäiviltä, vielä vähemmän viime viikolta.
Rukoilenko yhtä sinnikkäästi?
Etsinkö vastausta rukoukseeni?
Jeesus ei aina vastaa nopeasti.
Joskus meidän on rukoiltava jotakin asiaa monta kertaa.
Rukous ilman toivoa on epäuskoa.
Luottavainen rukous on uskoa Häneen.
Rukous on enemmän kuin haluamieni asioiden pyytämistä.
Rukouksessa luotan, että saan tarvitsemani.
Rukous on Jumalan ylistämistä.
Tätä kaikkea tapahtuu Syyriassa, syyrialaisten muslimien keskuudessa.
Pakolaisleireillä etsitään Jeesusta.
Moni on ollut jo vuosia ilman kotia.
He pyytävät Jumalalta vain, että Jeesus ilmestyisi hädän keskelle.
He pyytävät ruokaa, suojaa, turvaa ja koulutusta lapsilleen.
Jeesus vastaa heidän rukouksiinsa.
Usein Jumala auttaa paikallisen seurakunnan kautta.
Seurakunta toimii kuuliaisesti Kristuksen käsinä ja jalkoina.
Näin evankeliumi tulee eläväksi ja tuo pelastuksen.
Kuinka yksinkertaisesta asiasta voikin tulla niin hankala?
Herra vastaa rukouksiimme ja tulee todeksi monille muslimeille, -
mutta epäilemme Hänen teitään.
Kääntyminen on ilouutinen, -
mutta kääntymiseen johtanut tie tekee meistä joskus epävarmoja.
Opin Jeesusta etsiviltä sen, että evankeliumi elää rukouksessa.
Millaista on oma rukouksesi?
Oma rukouselämäni kaipasi muutosta.
Suomennos ja tekstitys: Open Doors Finland ry