Joulun perinne on sama koko maailmassa.
Annetaan lahjoja toinen toisille, tietämättä kuka ne antoi.
Koristellaan kuusi. Vietetään aikaa sukulaisten kanssa.
Kikatetaan, nauretaan. Joulu on aina ihana, -
koska ollaan ihanien ja tuttujen ihmisten kanssa.
Isäni nimi oli Radif.
Eräänä päivänä ollessaan töissä, hän huomasi pommin, -
kun opiskelijat olivat nousemassa bussiin ja menossa opistoon.
Hän pysähtyi, heilutti kättään ja huusi: "Seis, pysähtykää!"
Pommi ei osunut heihin. Se osui häneen. Hän loukkaantui ja kuoli.
Ihmiset ja äitini sanovat aina, -
että hän pelasti monen ihmisen hengen ja että hän on sankari.
Kaipaan isää. Hän ei voi viettää joulua kanssani.
Joskus tavallaan sanon Jumalalle: -
"Miksi teit tämän? Miksi otit hänet pois?"
Mutta toisinaan ajattelen, että koska hän oli hyvä ihminen, -
Jumala otti hänet taivaaseen.
Pidän eniten siitä, että opimme enemmän Jumalasta.
Meille opetetaan kristillisiä asioita.
Ja toiseksi pidän siitä, että opimme uusia kertomuksia.
Jotkut profeetoista pelastivat muiden ihmisten henkiä, -
samalla tavalla kuin isäni.
Ajattelen, että siinä kirjassa on sama ihminen. Se on isäni.