Rose laulaa: “Elinpäivämme ovat kuin kukka, joka kasvaa kedolla."
Nimeni on Rose Matthew.
Menin naimisiin. Jumala siunasi meitä kahdella tyttärellä.
Kolmas lapsi on kohdussani.
Mieheni valmistui seminaarista.
Jumalan johdatti meidät tähän syrjäiseen kylään.
Mieheni palveli kylämme Nbra Zongon kirkon pastorina.
Se tapahtui 7. huhtikuuta.
Fulaneihin kuuluva joukko hyökkäsi ja tappoi mieheni.
Kyläläiset tulivat ja veivät minut sinne, missä tämä tapahtui.
Näin kuolleen mieheni. Hauta oli jo kaivettu.
Odottaessamme arkkua halasin häntä.
Kuiskasin rukouksen hänen ylleen. Sitten oli aika jättää hänet.
Kertoja: Elämä Nigeriassa voi olla hyvin rankkaa leskille.
Miehen suvun tulisi tukea leskeä. Näin tosin tapahtuu vain harvoin.
Aviomiehen perhe näki Rosen osalliseksi miehensä kuolemaan.
He veivät Rosen perheeltä miltei kaikki eläimet, ruoan ja tavarat.
He jättivät Rosen ja lapset tyhjin käsin huolehtimaan itsestään.
Hallitus asetti rajoituksia Covid-19 -pandemian vuoksi.
Rosen perheellä oli hyvin vaikeaa.
Rose: Tuli kova nälkä eikä meillä ollut ruokaa.
Rahaakaan ei ollut.
Kaupat oli suljettu, joten tavaran vaihto ruokaan ei onnistunut.
Kertoja: Pohjois-Nigerian kirkot ovat tottuneet vainoon.
Ne ovat auttaneet leskiä, joita vaino jättää jälkeensä.
Nyt auttamistyö on mahdotonta.
Covid-19 -pandemian myötä tulleet ongelmat ovat todella voimakkaita.
Väkivalta on jatkuvaa.
Boko Haram sekä Fulani-militantit jatkavat iskujaan.
Usein kohteena ovat kristityt.
Kirkkojen tulot ovat romahtaneet pandemiarajoitusten myötä.
Kirkkojen kyky auttaa on kärsinyt.
Rose sai apua - muttei tarpeeksi.
Rose: Kirkko antoi hieman ruokaa. Käytämme sen säästellen.
Kertoja: Hallituskin jakaa apua.
Tosin kristitty jää usein paitsi.
Rose: Olin onnellinen, kun hallitus ilmoitti ruoka-avusta köyhille.
Emme saaneet hallituksen avustusta.
Toivomme murskattiin ja päätimme säännöstellä jäljellä olevan ruoan.
Uskon edelleen, että apu tulee jotakin kautta.
Kertoja: Pian, Rose kertoi synnyttäneensä pienen tytön.
Rose on hyvin onnellinen tyttärestään, Patiencesta.
Lapsesta huolehtiminen on vaikeaa.
Rose laulaa: "Kuljemme pää pystyssä ja hartiat leveinä" -
- "unohdamme elinpäivämme olevan kuin kukka, joka kasvaa kedolla."
Open Doorsin tiedossa on tuhansia nigerialaisperheitä avun tarpeessa.
Rosen kaltaiset lesket ja heidän lapsensa ovat suurimmassa hädässä.
Rukoilkaa, että nämä uskovat saavat kokea Jumalan huolenpitoa.
Jos voit, auta Open Doorsia auttamaan haavoittuvaisimpia.
Suomennos ja tekstitykset: Open Doors Finland ry