Kas elu tekkis juhuslikult või planeeritult?
Kas Jumala olemasolu saab teaduslikult tõestada?
Endine ateist Pekka Reinikainen töötas 35 aastat arstina,
nüüd viib ta meid teekonnale neid asju uurima.
KAS JUMAL ON OLEMAS?
Universum on loodud elu jaoks ja inimene siia Jumala näo järgi.
Inimesel on ainulaadsed füüsilised, vaimsed ja hingelised võimed,
mis on suuremad, kui ellujäämiseks vaja.
Need eriomadused on just sellised, mida eeldatavasti lõi Jumal
Tema enda poolt ja Tema sarnaseks loodud maailma kaitsmiseks.
Oluline on inimese loomises asjaolu, et füüsilised ja vaimsed
võimed täiendavad teineteist.
Seda tõdes tehnikateaduse professor Stuart Burgess Bristoli Ülikoolist.
Inimene on Jumala moodi, me ei ole loomad.
Piiblis öeldakse, et Jumal tegi inimese mullapõrmust ja puhus
tema sõõrmetesse elavat õhku ja nii sai inimesest elav hing.
Jeremija kirjas on: "Enne kui ma sind emaihus valmistasin,
tundsin ma sind " (Jeremija 1:5).
Psalm ütleb: "...Sina kudusid mind mu ema ihus" (Psalm 139:13).
Jesaja kirjas seisab: "Nii ütleb Jumal, su lunastaja,
kes sind emaihus on valmistanud. Mina olen Jumal, kes kõik teeb,
kes üksinda võlvis taevad,laotas maa - kes oli ühes minuga?"(Jer.44:24).
Inimene pole vaid Suure Paugu järgse esimese kolme minuti
ajal alanud juhusteahela koomiline tulemus,
nagu arvas ateistist ja nobelist Steven Weinberg.
Me peame arutlema, kas inimene on Jumala moodi või šimpansi sugulane?
Meedia levitab evolutsiooni mudelit: šimpans ajas selja sirgu, hakkas
kõndima ja muutus inimeseks. See on tüüpiline ateist-evolutsionistide
muinasjutt, mis pole tänapäeval veenev, kuigi on kultus.
Pildil on saate autor ühe Israeli muuseumi eksponaadi hulgas.
Piiblis seisab: "Jumal lõi inimese oma näo järgi, meheks ja naiseks,
lõi ta tema" (1. Moosese 1:27). See tekst on selge.
Inimene on muudki kui keerukas bioloogiline seade, sest Jumal -
Kõiketeadja - teadis, et ta oma Poja inimesena maailma saadab.
Seetõttu on meil eriomadusi nagu püstikõnd, osavad käed, kõnevõime,
võime näoilmega infot edastada, pikk lapsepõlv, et me palju õpiks,
ja meil on väga keeruline aju.
Püstikäimine eeldab ainulaadset jalalaba ja pahkluu kuju.
Põlve ehitus on eriline, et saaks kaua seista; ahvid seda ei suuda.
Eriline puusa kuju, lülisamba kuju. Evolutsionistide väide sellest,
kuidas muutus šimpansi c-kujuline selgroog inimese s-kujuliseks
lülisambaks ja kuidas see sai toimuda, jääb selgitamata.
S-kujuline lülisammas on vajalik: pärast harjutamist võib tõstja
tõsta paarsada kilo rauda, ilma et selg murduks, sest seljakaared on
inimesel kui sillakaared - tugev konstruktsioon.
Kui c-kujulise selgrooga šimpans üritaks seda teha, selg murduks.
Evolutsioonis šimpansi sarnasest eellasest inimese tegemiseks tuleks
siirdada kael turjalt koljupõhja ja suunata samal ajal nägu otse,
mis võimaldaks ettepoole kõndides oma varbaid näha.
Vaja läheks ka täesti uut laadi tasakaaluelundit: inimesel on
tasakaaluelundi vertikaalsed poolringkanalid teistest suuremad,
šimpansil aga kõik ühesuurused.
Sellised muutused eeldaks sadu või tuhandeid täppismutatsioone,
mis ei oleks mingil juhul saanud tekkida 6 miljoni aastaga,
mis meid väidetud esiisast lahutab. Vastupidi, 6 miljoni aastaga
oleks kogu info hävinud. Oleme ju varem bakteri näitel osutanud,
et et vaid seitsme samasuunalise mutatsiooni tekkeks bakteris
läheks vaja kümme astmel 27 aastat.
Seega ei pea evolutsionistide väited paika.
Inimene suudab hämmastavat, nt jääl uisutada! Ükski loom ei suuda
sooritada selliseid liigutuslikke tegevusi. Inimese lihaseid juhtiv
osa ajukoorest on 25%. See on piirkond, mis juhib käsi-jalgu.
Inimese 50 näolihast suudavad kujundada 10 000 erinevat ilmet.
Mõne uurija arvates koguni sada tuhat ilmet.
Inimese 50 näolihase 24 nahaalusest lihasest koosneb meie miimika.
California ülikooli prof Paul Ekman on lihtsa matemaatika abil leidnud,
et nägu suudab kujundada sadu tuhandeid ilmeid,
šimpansil miimilisi lihaseid pole ja näolihased on vaid mälumiseks.
Peame ateist-evolutsionistidelt küsima, mis surve valikule kujundas
need 24 miimilist lihast? Kus savannis või vihmametsas
läks vaja nii palju ilmeid? Neile küsimustele ei ole mingit vastust.
Pokkerimängija maski on raske näole manada; valetamisest saame
sageli aru näoilme järgi. Ja naeratada tasub, sest naeratus
on ökonoomne, selleks läheb vaja vaid 4-6 näolihast.
Seevastu sünge ilme jaoks on vaja koguni 20 lihast.
Kui tahad oma energiat säästa, siis harrasta naeratamist!
Me tunneme inimesed nende näo järgi ära, meil on eriline võime
tajuda, et oleme seda inimest varem näinud, kuigi nime alati ei mäleta.
Näotuvastuse meetodit kasutatakse tänapäeval passipiltide puhul.
See suudab inimese ära tunda, kuigi nägu vananeb.
See on hämmastav, see on sama kindel kui sõrmejälg.
Meil kõigil on erinevad näod ja sõrmejäljed, kaht samasugust
inimest ei ole ega tule.
Me kasutame kõneldes 100 lihast. Kõne õppimine on väga keeruline:
kui moodustame laused ja sõnu, siis kasutame kindlas rütmis 35 lihast!
Seetõttu kestab lastel rääkima õppimine vähemalt aasta.
Ja alati see ei õnnestugi, läheb vaja ka kõneteraapiat.
Inimesele on omane suhtlemine: häält kontrollib sada lihast,
mis töötavad koos. Hääleskaala laius võib olla üle kolme oktavi.
Lahkunud laulja Whitney Houstoni hääleskaala olevat olnud 5 oktavit.
Meil on imelised ajud: kasutame igapäevaselt üle 100 000 sõna.
Pianistid suudavad mäletada 10 000 nooti.
Inimese mälurekord on arvu pii 42 195 kümnendkohta.
Hiljuti räägiti inimesest, kes mäletab igat päeva oma elust
ja on võimaline kirjeldama, mis sel päeval toimus.
Meil on imelised käed. Inimkäsi on universumi keerukaim instrument.
See pole sugugi arenenud ahvena uimest.
Võime mängida klaveril üle 20 noodi sekundis,
asetada sõrmed klahvidele rohkem kui kolmekümnel eri moel.
Võime mängida muidki pille, tennist või jäähokit.
Meie kätes on nii jõudu kui ka täpsust.
Sellist robotikätt ei suuda insenerid ehitada.
Meie ajus on kõnekeskus - Broca ja Wernicke ala -
neid ei ole loomadel ega šimpanssidel.
Pikka lapsepõlve on vaja kõikide nende keeruliste lihastegevuste,
nagu ka kõne õppimiseks.
Huvitav, et aju lihasregulatsiooni piirkonnast 25% tegeleb kõnega,
ligi 25 % käelise tegevusega ja ligi 25% miimikaga.
Motoorse ajukoore ülesandeks on ka kommunikatsioon ehk side pidamine.
Suur üllatus on, et ajuga võrreldes on arvutid naeruväärselt lihtsad.
Ajuurijad kirjeldasid aasta tagasi esmakordselt inimaju sünapse
ja uurijate hämmastus oli suur. Sünaps ei olegi lihtne ühendus,
vaid igat sünapsit võib võrrelda protsessoriga - ühe inimese ajus
on rohkem ühendusi kui kogu maailma arvutites ja arvutivõrkudes kokku!
Aju keerukus on ateistidele väljakutse seletada, kust see tuli,
miks valis looduslik valik välja nii keeruka aju - see kulutab palju
energiat, sest pärast sündi kulub 50% imiku söödud toidust
ainuüksi aju närvivõrgustiku ehituseks ja nii kestab see
paar esimest elukuud. Ahvis ei toimu sel ajal midagi.
Inimese ajumaht on vaid 1,5 l, aga seal on tuhandeid kilomeetreid
närviteid - aksoneid ja dendriite. Need ühendavad sadu miljardeid
aju närvi- ja tugirakke sadade tuhandete miljardite sünapsidega.
Sünaps on keeruline molekuliseade nagu mälupulk ja mikroprotsessor.
Aju tohutult keeruline sünapsivõrk, sünapsite ja neuronite mitmekesisus
on suur väljakutse firmadele mõista aju ehitust, mälu ja mõtlemist.
Alles viimaste aastate edusammud infotehnoloogias on võimaldanud
katseliselt aju sünapsivõrku taastada. Varem näis samasugune
uurimus võimatuna. Seda enne tänapäevase tehnika olemasolu.
Inimajus on 200 miljardit neuronit, igaüks neist võib ühineda teistega
kümnete tuhandete sünapsidega, mida võib ajus olla sadu miljardeid!
Suurused on astronoomilised. Iga sünaps on kui protsessor.
Sageli arvatakse, et iga sünaps toimib kui lüliti või transistor.
Uurijad märkasid uute meetodite abil, et sünapsid on tegelikult
hämmastavalt keerulised: neis on mälupank ja mikroprotsessor.
Me ei ole šimpansid ega ka nende sugulased;
šimpansid pole võimelised tegevusteks, mis nõuavad ajumahtu,
nagu näiteks inimese reis Kuule.
Tõlge: Anne Tamberg