Kas elu tekkis juhuslikult või planeeritult?
Kas Jumala olemasolu saab teaduslikult tõestada?
Endine ateist Pekka Reinikainen töötas 35 aastat arstina,
nüüd viib ta meid teekonnale neid asju uurima.
KAS JUMAL ON OLEMAS?
Mungad avastasid Piiblit lugedes, et maailm on loodud, plaanipärane
ja olid seisukohal, et loodust on lubatud teaduslikult uurida.
Ristiusk tegi loodusteaduslku uurimise võimalikuks.
Järgnes suur murrang loodusteadustes.
Läbi ajaloo on tähtsaid avastusi teinud uurijad olnud kristlased,
kes uskusid Piiblit.
Nad rääkisid sageli, et teevad tööd Jumala auks ja püüavad justkui
tagantjärele mõelda Jumala mõtteid.
Ka meie võime püüda mõelda tagantjärele Jumala mõtteid,
sest meidki on loodud Jumala näo järgi.
Meie loomine toimus hoopis erinevalt loomariigi loomisest.
Jumal voolis meid oma käte ja sõrmedega ja puhkus meisse hinge,
nii said meist elavad hinged, kes teavad ja mõistavad asju.
Jumal tahab, et uurime ta maailma mikroskoobiga, teleskoobiga,
ja võime teha ka laborites mitmesuguseid katseid.
Ta on andnud meile selleks anded ja võimalused.
On huvitav üritada mõelda Jumala mõtteid, mida võis mõtelda
kolmainu Jumal - Isa, Poeg ja Püha vaim - luues
selle universumi, millel on määratud algus ja määratud lõpp.
Kolmainu Jumal mõtles oma igavikus, missugune universum luua.
Universumi loomise eelduseks oli hulk eritingimusi: peavad olema
sobivad liigid, looduskonstandid, sobiv elupaik - turvaline maakera,
planeet, kus saaks ohutult elada.
Tuli luua rakud, mis suudaksid näha, kuulda, aista, maitsta, tunda
soojust ja valu, aga ka mõelda - see oli suur väljakutse.
Tuli luua palju bioprogramme: liike on palju miljoneid,
neil on palju erinevusi ehituses ja mõnevõrra ka füsioloogias.
Põhiainevahetus on küll üllatavalt sarnane, mis on tugev argument
evolutsiooni vastu: selles ei leidu mingeid jälgi evolutsioonist.
Bioprogramme uurides võime avastada miljonites liikides tohutul hulgal
bioprogramme; inimeseski on sadu eri otstarbeks loodud rakke.
Bioprogrammide suur hulk ja eelkõige nende kokkusobivus
on väga oluline avastus.
Raske on kujutleda, et inimese 10 tuhat bioprogrammi, mille abil
me toimime, oleksid tekkinud nii, et algul kujunes üks ja siis
miljonite aastate pärast teine bioprogramm.
Inimene tuleks luua just ruttu, sest võttes ära ühe olulise
programmi inimese 10-tuhandelisest bioprogrammide koguhulgast,
võib tulemuseks olla surm või raske haigus.
Niisiis: loomine on geniaalne, see eeldab paljusid bioprogramme,
loomine eeldab kooskõlastatud bioprogramme.
Võtkem näiteks söömise: kui vaatame kaunilt kaetud lauda, põhjustab
juba serveering (kui me just ei kiirusta) teatud ensüümide -
seedeensüümide erituma hakkamist ja toit seedib paremini.
Ka toidu lõhn võib tuua "vee keele peale", seegi on programmeeritud
tegevus, mis kiirendab ja hõlbustab seedimist ja toitainete omastamist.
Toidu igal koostisosal on oma, neid hoolsalt talletav mehhanism.
Pannud toidu suhu ja alustades närimist, hakkavad süljenäärmeist
erituvad amülaasid kohe süsivesikuid seedima - seega on
tähtis toidu korralik mälumine ja selle ensüümi tegevuse käivitamine.
Kui neelasime toidu alla, siis liigub see makku,
kus on väga happeline keskkond.
On arusaamatu, kuidas suudab magu taluda nii tugevaid happeid,
mis teeksid augu isegi laua sisse, kui maohapet sellele peale pandaks.
Maohappes on miljon korda rohkem prootoneid ehk happelisus on kõrge
ja see on hädavajalik, sest muidu valgud ei seeduks.
Valke lagundavad ensüümid toimivad ainult sellises happelisuses.
Selle miljon korda keha muudest osadest (rakkudest, vereringest..)
happelisema maohappe peal peab olema kiht spetsiaalsete rakkude
poolt eritatud lima, selleks et maoseina auku ei tekiks.
Me suudame süüa ja seedida sama ainet, millest me ise koosneme.
See on hämmastavalt geniaalne.
Kui magu on toitu natuke seedinud, liigub toit annustena edasi
peensoolde, kus keskkond muutub järsku happelisest aluseliseks,
et saaks alata lipiidide, rasvade, seedimine ja imendumine.
Paljude vitamiinide ja mineraalide jaoks on täiesti omad mehhanismid.
Teatud molekule ja toitaineid transpordivad spetsiaalsed ained,
kasutades selleks ATP energiat - ka toitainete transport maksab midagi.
Lisaks bakterid, mida meis on sadu kordi meie rakkudest rohkem ja mis
aitavad toitu seedida, ja on veel palju, mida me ei tea ega mõista.
Samas on rakumembraanidel teatud elektriline pinge, et rakud saaksid
omavahel infot vahetada.
See on võimalik tänu väikestele nanopumpadele, mis pumpavad
rakumembraani kummagile poole Na- ja K-ioone, mis ka on energiakulu.
Seepeale tekib elektripotensiaal, milleta rakk ei saa toimida.
Ka närvides hoiab potensiaali alal pidev ATP rakuenergia kasutamine,
et närvisüsteem saaks toimida.
Ka see on geniaalselt kavandatud, nii et pinge tekke peale kuluks
võimalikult vähe energiat.
Kiiretel motoorsetel närvidel ja tundenärvidel on lisaks tuped,
mis kiirendavad signaali liikumist.
See oli vaid väike näide neist tuhandetest tagasiside- ja
regulatsioonisüsteemidest, mille Jumal on loonud selleks, et
me võiksime elada, toimida ja nautida loodud maailma andisid.
Kui erakordsed on ensüümid, need täpisseadmed-struktuurid-süsteemid,
kus teatud kindel molekul end nagu võti lukuauku keerab, algatades
mingi eriti keeruka protsessi ? Kui haruldased need struktuurid on?
See on väga huvitav küsimus, sest taoliste täpismolekulide tootmiseks
läheb vaja sünteesiprogrammi, mis vajaliku struktuuri valmistaks,
nt et toota ribosoom, mis ise on raku tähtsaim valkude valmistaja.
Sellised täpisseadmed on ainete maailmas harukordsed.
See on nagu hiigelsuur varuosapood, aga kui auto varuosa nt veepumba
leiab paarisaja ha suurusest poest üles, siis kui suur peab olema
varuosapood, kust leida üles üks su organismi täpisseadmeist?
Kui suur varuosahall see on? See on eriti põnev küsimus.
Need rakustruktuuride, organellide ja retseptorite valgud, proteiinid
ja ensüümid on üli-üli haruldased.
Kuna nad korraldavad kõike, ka infopanga tööd, siis on üks taoline
täpisseade, kui seda otsima minna, nii haruldane, kas või näiteks
ATPaas, mis toodab ATP energiat või splaissosoom, mis korrastab infot.
Kujutle liivaterasid Sahara kõrbes: kui asetada iga liivatera sisse
veel üks Sahara, siis vaid üks tera kogu selles liivakoguses kõlbab.
Varuosakauplus on nagu Sahara, igas liivateras veel Sahara ja
ainult üks liivatera sobib vajalikuks täpisseadmeks.
Ja neid täpisseadmeid ja struktuure on seal kümmekond tuhat.
Võime kergesti mõista, et Jumal on kavandanud, välja mõtelnud,
pannud toimima, loonud ja programmeerinud need
täpisseadmed DNAsse ja rakk valmistab nüüd neid täpisseadmeid,
et meie saaksime toimida.
Ja nagu tõdesime, on bioprogrammide programmeerimiskeel ja selle info
päritolu uurijaile salapärane, aga meile, usklikele, on asi selge:
Jumal on selle loonud.
Tõlge: Anne Tamberg