Kas elu tekkis juhuslikult või planeeritult?
Kas Jumala olemasolu saab teaduslikult tõestada?
Endine ateist Pekka Reinikainen töötas 35 aastat arstina,
nüüd viib ta meid teekonnale neid asju uurima.
KAS JUMAL ON OLEMAS?
Rakke ei sünni iseenesest, see on nüüdne teaduslik uurimistulemus.
See on eriti raske seik ateistide ja evolutsiooni pooldajate jaoks.
Nad on seetõttu nüüdsel ajal üsna lootusetus seisus.
Nende väide, et elu võis jõuda siia kosmosest kas meteoriitidega või
siis Maale saadetud kapslites, näitab nende lootusetut seisu
ja räägib karmi keelt, et ei teata, kuidas nii keeruline aparaat,
nagu elav rakk võis tekkida.
Ehk: 50 aastat kestnud intensiivne, miljoneid maksnud
uurimistulemus on, et rakke ei saa sündida iseenesest,
juhul kui me füüsika ja keemia seaduseid üldse usume.
Teiste sõnadega: looduse neli põhijõudu ei suuda kavandada
ja ehitada sellist tootmisüksust ning sellele vastavat infosüsteemi,
nagu seda on elav rakk.
Miks see nii on? Ka see on väga täpselt teada.
Valkude töö eeldab nende koostises vasakukäelise isomeeriaga osi.
Vasak käsi on ju parema käe peegelpilt ja bioloogia maailmas on
koostisosad üksteise peegelpildid.
Valgud on ained, mille abil meie rakud toimivad,
neist koosnevad rakustruktuurid, neist moodustuvad antikehad,
neil rajaneb kogu elu.
Teine eluks oluline aine on DNA pärilikkusaine molekul ehk infopank.
DNA puhul kõneldakse aga paremakäelistest molekulidest.
Seega kasutavad rakuaparaadid ja -struktuurid vasakukäelisi, aga
raku infopank (DNA) kasutab paremakäelisi molekule.
Keemias räägitaksegi molekuli käelisusest (kiraalsusest).
Seda pole raske mõista, on ju parem ja vasak käsi muidu samasugused,
aga nad on teineteise peegelpildid.
Selline uurimistulemus on evolutsioonile hävitav, sest
looduses pole süsteemi, mis suudaks valida just vasakukäelisi molekule
rakustruktuuride jaoks ja paremakäelisi infopanga jaoks.
Ei tunta mingit süsteemi, mis seda teeks.
See rõhutab teaduslikku fakti ja uurimistulemust, et loodusnähtused
ei saa tekitada ega ka tekita eluks sobivat ürgset ainesegu.
Uurimus on lõppenud, sest ei suudeta lahendada mõistatust
elu selliste koostisainete tekke kohta looduses.
Nimelt, kui elavas rakus tekiks vale kiraalsusega ühend -
vasaku kiraalsusega aine asemel parema kiraalsusega aine,
siis võib see olla rakule koguni mürgine.
Näiteks talidomiid, mida kasutati rasedusaegse iivelduse vastu ja
mis tekitas lootel raskeid väärarenguid.
Ja kui taas infopanga DNA-s poleks paremakäelisi suhkrumolekule,
siis ühineksid need DNA ahelasse valesti ja tulemusena tekiks
valesti keerdunud DNA kaksikspiraal.
DNA kaksikspiraali paremasuunaline keerdumine eeldab paremakäelisi
suhrumolekule, mida katsetes ürgses ainesegus samuti ei teki.
DNA kaksikspiraal keerdub kindla korra järgi, mida on vaja selleks,
et DNA ahelalt saaks infot maha lugeda.
Valkude ja DNA ehitus eeldab lisaks rakule ka süsteemi,
mis kindlustaks info kopeerimise ja parandaks ühtlasi tekkinud vead,
mis kopeerimisel paratamatult tekivad, ent see pole veel kõik.
Peab olema ka süsteem, mis suudaks tõlkida DNA koodikeelt.
Ehk vajame süsteemi DNA keele tõlkimiseks valkude keelde.
Valkudest moodustuvad seejärel rakuorganellid ja -struktuurid.
Pika ja kalli uurimuse tulemus on, et DNA molekul ei saa sündida
ürgses ainesegus iseenesest.
See on hävitav löök ateistidele, kes ei taha sellest kõneleda.
Nad ütlevad, et sel pole mingit tegemist evolutsiooniga.
Aga muidugi on, evolutsioon on ka kosmiline ja keemiline evolutsioon,
et bioloogiline evolutsioon saaks alata.
See on probleemi vältimine, kui püütakse väita,
et siin pole evolutsiooniga mingit tegemist.
Hoidutakse probleemist, mida ei saa mingil muul moel lahendada,
kui et Jumal on need molekulid loonud.
Miljoneid ja miljoneid kulutatakse igal aastal, et lootusetult otsida
elu teistelt taevakehadelt või planeetidelt.
Euroopa kosmoseagentuur ESA valmistub praegu saatma
kosmosesondi Jupiteri orbiidile. Sond peab selgitama,
kas Jupiteri jäistelt veerudelt võib leida bakterilaadset elu.
Sellele lootusetule Jumalaga mitte arvestamise püüdlusele kulutatakse
miljoneid ja miljoneid täiesti maha visatud raha.
Tänapäeval teame, et rakud on programmeeritud
isekopeeruvad tootmisüksused.
Suurepäraseid animatsioone rakus toimuvast saab näha
internetist aadressil www.xvivo.net. Ma soovitan neid vaadata, sest need
avavad silmad nägemaks, et rakus on mootorid, mis toodavad ATP-energiat.
Seal on kandjamolekulid, mis liiguvad, seljas toode, mille peal
on "postiindeks", et iga toode satuks eksimatult õigesse kohta.
Hämmastav on neid animatsioone rakusisesest maailmast vaadata.
Seal on tehnoloogia, mis tõesti üllatab, kui seda näha saab.
Kui üht su rakust suurendada miljard korda, oleks selle läbimõõt
20 km ja ainult tuuma (infopanga) läbimõõt oleks umbes 1,5 km.
Võiks siseneda su rakku ja näha, et su rakk on nagu automatiseeritud
suurlinn või hiiglaslik, 20 km pikk kosmoselaev.
Selle pinnal on miljoneid uksi, antenne ja andureid, mis uurivad
ümbrust ja vahetavad teateid sadade tuhandete miljonite samasuguste
"kosmoselaevade" ehk rakkudega, mis asuvad sinu kehas.
Kui astuksime rakku, kohtaksime hämmastavat hüpertehnilist maailma:
lõputuid keerukate seadmetega koridore ja osakondi,
kogumisliinidega tehasesaale, väga suurt info- ja mälupanka keskosas,
1,5 kilomeetrise läbimõõduga rakutuumas.
Külastades sellise suurlinna osi, märkaksime seal samu süsteeme,
mis on 21. sajandi inimeste poolt ehitatud suurlinnades.
See suurlinn, sinu rakk, võib toota automaatselt teise samasuguse raku
paari tunni jooksul.
See on nagu miljardi töötajaga Londoni suurlinn - miljonid,
miljonid molekulid suudaksid toota paari tunniga uue Suur-Londoni.
Nii on lugu, kui räägime raku tehnoloogiast, infopangast
ja raku funktsioonivõimest.
Ei saa kujutledagi, et Suur-London toodaks paari tunniga enda kõrvale
teise Suur-Londoni, aga sinu rakud suudavad seda.
Rakus on miljard töötavat ensüümi, mis kõik toimivad õiges järjekorras.
Kui su keha rakkudest tehtaks pärlikee, võiks seda keerutada
100 korda ümber maakera, nii palju on sinus Suur-Londoni moodi rakke.
Kui su rakus olevast DNAst teha kett, kogu DNA panna ühte ritta,
siis ulatuks see 30 korda Maalt Päikeseni ja tagasi.
"DNA on kui arvutiprogramm, aga palju-palju keerukam kui see,
mida meie teha suudame," nentis juba Bill Gates Microsoftist.
Mikroskoopiline raku imeline maailm on avanud meie silmad nägemaks,
millise hiigeltehnoloogia on loonud Looja, kuidas Ta on suutnud panna
väikesesse ruumi nii palju infot - bioloogilisi programme.
Selles on nii tihedalt infot, et kui me võtaks nõelaotsa
suuruse koguse seda infot, võiks sellesse DNA kogusesse mahutada
kõikide maailma raamatukogude kõikide raamatute kõik tekstid.
Sellise hüpertehnoloogia suutis luua meie Looja Jumal,
kes lõi sinu, programmeeris su rakud, millest igaüks on nagu
Suur-Londoni linn oma mitmeksesisuses.
Tõlge: Anne Tamberg