Kas elu tekkis juhuslikult või planeeritult?
Kas Jumala olemasolu saab teaduslikult tõestada?
Endine ateist Pekka Reinikainen töötas 35 aastat arstina,
nüüd viib ta meid teekonnale neid asju uurima.
KAS JUMAL ON OLEMAS?
On väga tähtis esitada küsimus: Miks Universum eksisteerib?
See on küsimus, mis ei meeldi ateistidele,
sest neil pole sellele vastust.
Darvinistide arvates pole see küsimus õigustatud.
Darvinistid võivad öelda, et kvantmehaanika lõi maailma.
Sellest on kirjutatud raamatuid isegi akadeemilisel tasemel,
kuidas kvantmehaanika loob vähehaaval uut mateeriat:
taevakehi, elusolendeid jne.
Justkui kvantmehaanika reeglitel oleks arukus seda teha.
Ateistid ütlevad, et Jumalat ei ole, sest tühjusest tekib kübemeid.
Aga kübemed tekivad tühjusest just tänu kvantmehaanikale.
Kui küsida ateistidelt, kust kvantmehaanika seadused on pärit,
nad vastavad otse, et nad ei tea.
Mõte katkestatakse strateegiliselt ohtlikus valdkonnas,
et ei oleks vaja nõustuda sellega, et Jumal lõi kvantmehaanika seadused.
Ateistid võivad öelda ka seda, et vesiniku aatom lõi maailma.
Üks tuntud teadlane Harlow Shapley ütles kunagi: "Ühes vanas raamatus
on kirjas, et Jumal lõi taeva ja maa, aga mina ütlen, et vesiniku aatom
lõi taeva ja maa."
Ka see on püüdlus kõrvale põigelda.
Meie, kes tänapäeval surume ateistid nurka,
peame esimesena küsima: Aga kes siis lõi vesiniku aatomi?
Ateist võib öelda, et meil vedas, et midagi tekkis.
Pole iseenesest mõistetav, et kui tühjusest tekivad kübemed,
nendest tekivad nii mateeria kui ka antimateeria, mis nullivad
üksteist ja tekib energia, kuid kuidas jäi alles mateeria?
Sellele pole ühtegi usutavat vastust.
Ateisti arvates Universum on kõik, mis eksisteerib.
Kui Universumit ei oleks, ei oleks midagi.
Argumendi eelduseks on see, et ateismil on õigus.
Kui Universumi eksisteerimisel on põhjus, ateismil ei ole õigus.
Universumi olemasolu põhjendatakse sellele eelneva seisuga.
Sellele eelnes Jumal, mitte olematus.
Usu läbi mõistame, et maailm on ehitatud Jumala Sõnaga nii,
et see, mis on nähtav, ei ole sündinud nähtavast.
Nii öeldakse Uue testamendi kirjas heebrealastele.
2. kirjas korintlastele öeldakse, et me ei vaata nähtava
vaid nähtamatu peale, sest nähtav on kaduv, aga nähtamatu igavene.
Piibel annab meile majesteetlikud vastused nendele kesksetele
ja tähtsatele olemasolu küsimustele.
Jumal lõi Universumi inimese jaoks. Jumal on seadnud kõik
looduse seaduspärasused. Ta on loonud kõik ained,
nagu hapniku, söe, vee, ja pannud need töötama nii,
et me saame siin elada.
Jumal on loonud selle Universumi selgelt inimese jaoks ja
Ta on loonud inimese siia oma kuju järgi,
et me võiksime neid asju uurida ja mõista.
See kõik põhineb Piiblile. Jesaja raamat 45:18 ütleb:
"Sest nõnda ütleb Issand, taevaste Looja,
tema, kes on Jumal, maa vormija ning valmistaja;
tema, selle rajaja, ei ole loonud seda tühjaks,
vaid on valmistanud selle, et seal elataks."
Siin näeme, et loomislugu on väga tähtis osa Piiblist.
Loomingust räägitakse Piiblis lisaks loomisloole 300-s
erinevas kirjakohas. See on väga keskne asi.
Need 300 kirjakohta justkui laiendavad ja täiendavad loomislugu.
Nendega on hea tutvuda ja leida need Piiblist.
Jumal on loonud imelise inimese, bioloogia, elu ja rakud,
mis võivad näha, kuulda, haista ja maitsta.
Mõtleme, milline väljakutse on luua tühjusest Universum,
kus on elu ja rakud, mis muudavad footonid pildiks,
helivõnked kuuldavaks hääleks jne.
Milline arukus ja meeletu intelligents!
Me näeme oma silmadega justkui ühe oktavi,
kuid kuuleme kümmet oktavit.
Oktav on sageduse kahekordistumine.
Nägemisspektri sagedus on 400-790 THz. Pisut alla oktavi.
Hea kuulmisvõimega inimene kuuleb 20Hz-20kHz.
See vastab kümnele oktavile.
Jumal lõi rakud, mis võivad näha, kuulda, haista, maitsta,
tunda valu ja puudutust, külma ja kuuma,
tunda liigeste asetsust jne.
Jumal lõi rakud, mis võivad mäletada, maalida pilte,
kirjutada sümfooniaid, kirjutada raamatuid,
võimelda, planeerida, ehitada, saata sõnumeid jne.
Need on küsimused, mida peame esitama ateistidele,
et nad hakkaksid mõtlema sellele, mis tegelikult on loodu.
Kas mõnest soojast leelisest oleks saanud välja kujuneda kõik see?
Inimesed, kes kirjutavad sümfooniaid, võimlevad tugipuudel.
Inimene on varustatud suurte andide ja arukusega,
motoorsete võimetega.
Mitte ükski loom ei saa vastavate võimlemisharjutuste
või pillimänguga hakkama. Rääkimata teaduslikest uuringutest.
Kõrv on organ, kus helivõnked muudetakse kuulmeluude abil,
mööda vett, elektrisignaalideks,
mis viiakse närvisüsteemi kaudu ajuni, kus need loovad helipildi.
Võime kuulata sümfooniaorkestrit ja keskenduda samaaegselt
ühele kindlale instrumendile.
See helipilt ajus avaneb miljonite rakkude osades,
kus teatud kohtades eraldatakse rütmi, takti ja meloodiat.
Sisekõrva on võimalik paigaldada seade, mis muudab helivõnked
elektrisignaalideks. See seade liidetakse närviga,
mis viib saadud teabe ajukoorde ja aju kuulmepiirkonda,
kust sellest luuakse helipilt. Kuidas see on võimalik?
Seda me ei tea.
Kõik kommunikatsioon on samasugune elektrivool,
mis siseneb ajju ja tuleb läbi kõne teatud lihaste abil sealt välja.
Kujuta ette, et on loodud süsteem. Rakud, sensorid, mis suudavad
võtta vastu teatud informatsiooni, teatud signaale,
ja muuta need elektrivooluks. Siis aju tõlgib ära selle
monotoonse elektrivoolu näiteks maitseelamuseks.
Kui sööme oma lemmiktoitu, neli retseptorit moodustab
nendest väga paljusid erinevaid maitseaistinguid.
Inimene suudab maitsta umbes 10 000 erinevat maitset,
mis tulevad läbi nende nelja retseptori.
Suudame need maitsed ka meelde jätta.
Näiteks lapsepõlves söödud pannkook maasikamoosi ja vahukoorega.
Iga kord, kui maitseme seda, meenub meile see meeldiv
mälestus lapsepõlvest.
Silma sisse vastuvõetavad signaalid on footonid,
mis muudetakse elektrisignaalideks. See elektrivool tõlgitakse ajus
ära ja saadakse pilt. Kuidas aju seda teeb? Me ei tea.
Uurida on veel palju.
Praeguseks on selgeks tehtud, kuidas me näeme maailma
kolmemõõtmeliselt. See pole enesestmõistetav.
Hiljuti leiti, millest tuleb kolmemõõtmelisus.
Ajus on seatud teabe vastuvõtmise süsteem ka kolmemõõtmelisuse jaoks.
Sedasi näeme kõike ka kolmemõõtmeliselt.
See, et me mäletame asju, mida näeme, on äärmiselt geniaalne.
Meil on ajus mälupilte olukordades, mida oleme läbi elanud.
Näiteks mälestus suvepäevast, istudes paadisillal ja
kastes varbaid sooja järvevette. Tundes veel mõnda head lõhna.
Suudame neid aistinguid vastu võtta, meelde jätta ja uuesti läbi elada.
Kuidas aju seda teeb? Keegi tegelikult ei tea.
On palju, mida uurida.
Kui uurime Jumala loodud infosüsteemi,
võime ülistada Ta suurt tarkust ja geniaalsust.
Ta on olnud meie vastu hea ja andnud meile kõik need annid,
et võiksime uurida Teda ja leida Ta üles nii Piiblist kui
ka ümbritsevast loodust.
Tõlge: Sanna Pitko