Hei, olen Joel Kodali. Tervetuloa taas One Way TV pariin Intiaan.
Osavaltiomme Andhra Pradesh on usein ollut uutisissa -
suurten luonnonkatastrofien johdosta.
Vuoden 2004 tsunamissa lähes 10 000 ihmistä menetti henkensä.
Tämän vuoden lokakuussa Andhra Pradeshin osavaltioon iski -
suuri trooppinen pyörremyrsky nimeltään Hudhud, -
yksi voimakkaimmista trooppisista pyörremyrskyistä -
iski osavaltiomme pohjoisosaan, lähelle Visakhapatnamin kaupunkia.
Hudhud voimistui pyörremyrskyksi lokakuun 8. päivänä -
ja voimistui edelleen voimakkaaksi pyörremyrskyksi lokakuun 9. päivä.
Lähes kaikki ihmiset Visakhapatnamissa ja -
sitä ympäröivissä kylissä -
kärsivät vakavasta juomaveden, ruoan ja perustarpeiden puutteesta.
Tietoliikenneyhteyksien täydellisen pimennyksen vuoksi -
emme voineet ottaa yhteyttä siskoomme Prathibaan ja -
hänen mieheensä Sudiriin, jotka ovat työskennelleet myrskyalueella.
Kiirehdimme myrskyn runtelemalle alueelle -
kolme päivää pyörremysrskyn jälkeen -
mukanamme suuri määrä vihannek- sia, juomavettä, maitoa ja riisiä -
ja olemme jakaneet ne alueella asuville köyhille ihmisille.
Kuljetusvälineiden puutteen sekä tielle kaatuneiden puiden vuoksi
emme heti päässeet kulkemaan maaseudulla sijaitseviin kyliin.
20 päivää pyärremyrskyn jälkeen pääsimme kulkemaan noille kylille,
jossa useat ihmiset odottivat avun saamista.
Olimme jo saaneet suuremman avustuksen One Way Missionilta -
ja olemme nyt vieneet avustuksen näihin kyliin -
jaettavaksi köyhille ihmisille, jotka ovat menettäneet omaisuutensa.
Isäni Elia Kodali, siskoni Prathiba sekä Sudir, -
joitakin pastoreita ja sosiaalityöntekijöitä,
ja minä itse, matkasimme useisiin kyliin -
tapaamaan myrskyn tuhojen uhreiksi joutuneita.
Ihmiset odottivat kovasti meitä sekä tuomaamme avustusta.
Olin majassani kun pyörremyrsky tuli ja majani romahti.
Oletko nähnyt aiemmin samanlaista myrskyä? - Ei, en koskaan.
Mitä sitten tapahtui? - Tuuli oli hirveä -
ja piilouduin romahtaneeseen majaani.
Mikä sinun nimesi on? - Bakamma.
Mistä kylästä olet? -Satharamista
- Missä olit, kun pyörremyrsky tuli?
- Olin ahdistuneena piilossa pienessä majassani.
Pyörremyrsky oli niin voimakas, -
että se pyyhkäisi kaiken mennessään.
Entä ruoka? Oliko sinulla ruokaa myrskyn jälkeen?
Ei, meillä ei ollut yhtään ruokaa, olin todella nälissäni.
Kuulin, ettei teillä ollut sähköjäkään. Kuinka kauan olitte ilman sähköä?
Jouduimme elämään kylässäni yli kymmenen päivää ilman sähköä.
Onko sinulla lapsia? -Minulla ei ole ketään. Ainoa lapseni on kuollut.
Olen aivan toivoton.
Tuliko meidän lisäksi kukaan muu auttamaan sinua? - Ei.
Kuka minua voisi tulla auttamaan?
Olen toivoton mies.
Olemme nähneet heidän kärsimyksensä ja liikutuimme siitä.
Aluksi ajattelimme jakaa ruokaa ja tarvikkeita apua tarvitseville, -
mutta saatuamme palautetta kyläläisiltä, -
ajattelimme, että voisimme antaa heille taloudellista tukea, -
jotta he voisivat korjata asumuksiaan.
Päätimme, että jaamme koko avustussumman -
niin monelle kuin mahdollista, vaikka se olisi vain pieni apu.
Myös osavaltiomme auttoi pienissä määrin myrskyn uhriksi joutuneita.
Se on jakanut heille ruokaa, riisiä ja vastaavia tarvikkeita.
Mutta ei ollut ketään, joka auttaisi näitä ihmisiä -
uudelleenrakentamaan talonsa,
tai saamaan takaisin menetettyä omaisuuttaan.
Tarve on todella suuri ja emme voi auttaa kaikkia.
Mutta käyntimme tarkoitus oli kertoa näille ihmisille, -
että rakastamme heitä, sekä auttaa heitä, vaikka vain pienellä tavalla.
Minua on koskettanut se rakkaus, jota One Way on osoittanut -
erityisesti köyhille ihmisille, kun olemme avun tarpeessa.
Haluan kiittää kaikkia, jotka ovat tukeneet tätä työtä varoillanne -
ja rukoilleet kansamme puolesta. Jumala on ollut niin hyvä meille -
ja tämä on yksi esimerkki hänen rakkaudestaan.
Jos Jumala suo meille lisää avustusta -
olemme iloisia voidessamme viedä avun sitä tarvitseville.
Joten pyydän rukoilemaan tämän tarpeen puolesta -
ja haluan myös kiittää avusta, jonka One Way on jo lähettänyt tänne.
Olen Joel Kodali Intiasta. Nähdään taas!