Muistatko Edward millaista oli vammaisten elämä ennen?
Voin sanoa ettei vammaisille ollut valtion tai järjestöjen tukea.
Nyt ensimmäistä kertaa yritetään auttaa vammaisia valtion toimesta.
Annetaan proteeseja, ehkä avustetaan talon kunnossapidossa enemmän.
Nyt vammaiset ovat iloisempia.
Viikkoon ei tultu käymään, ei ollut tukea -
ja muut ajattelivat ettei vammainen ollut tärkeä ihminen.
Nykyään vaikka ei olisi toivoa yritämme auttaa vammaisia, -
siksi vammaiset eivät ole huolissaan. joten se on hyvä.
Miten aloitimme vammaistyön?
Menimme muutamien vapaaehtoisten kanssa -
tapaamaan kyläpäällikköä.
Otimme selvää ketkä olivat vammaisia.
Muistelen että menimme moottoripyörällä moniin kyliin -
ja kyläpäällikkö oli jo kerännyt joitain ihmisiä ympäriltä.
Keräsimme useita nimiä. Se oli ennen kuin Raija Laakko tuli käymään.
Niin luulen.
Kun Raija tuli, menimme useille kylille -
ja Hän tapasi useita ihmisiä.
Jos muistan oikein, meillä oli täällä iso epilepsia-kokous.
Löysimme paljon ihmisiä, jotka kärsivät epilepsiasta Deka Dekassa.
En tiedä muistatko sinä kun Raija antoi kuntoutusohjelman -
eräälle naiselle, jolla käsi oli jollain tavoin vääntynyt.
Raija antoi hyvin yksinkertaisen harjoituksen, -
hänen kätensä suoristui todella nopeasti.
Muistan tuon naisen Nanyalosta.
Ensimmäisellä kerralla hän ei tehnyt mitään.
Sitten hän alkoi kantamaan lastaan ja peseytymään.
Ihmiset olivat huolissaan, mitä oli tapahtunut.
Näemme että se oli vain tiedon puutetta.
Ihmisiä voidaan auttaa helposti.