"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
ONE WAY - ÜKS TEE
Ma tahan laulda, kuulutada -
ei leidu maailmast miskit paremat.
Ta on tee, tõde, Ta on elu,
uue elu leida võid sa Temas.
Selle tuttava viisiga algas One Way saade.
Saate toob teieni misjoniühendus One Way Mission.
Tere tulemast saatesse!
Täna õpetab Arto Sädeaho Meie Isa palvest.
Enne seda tutvume Malawis meie orbudetööga.
MARIANNE AAFRIKAS
Teel Khulambesse lastekodulaste koosolekule
Oleme teel küla orblaste koosolekule.
Seekord kohtume Khulambe külas.
Koosolekutele sõidame tihti mootorratastega.
See on siin praktilisim sõiduvahend.
Kuivaperioodil pole teed nii halvad ja sõit on lihtne.
Nüüd oleme bensiinijaamas ja täidame paake.
Meie programmis osalevaid orblapsi elab 40 km raadiuses
ja vahemaad on üsna pikad.
Kilometraaž polegi nii pikk,
aga teede olukorra tõttu tunduvad vahemaad pikemad.
Kord kuus püüame pidada koosoleku kõigis meie külades,
kus lapsed saavad vaimutoitu,
räägitakse ka muust tähtsast ja õhutust kooliskäimiseks.
Räägime ka hügieenist ja kõigest, mis hetkel aktuaalne.
Erandlikult ei tulnud Khulambe koosolekule seekord palju lapsi.
Osa lapsi ootas juba varem.
Õige kellaaeg ei jõua alati kohale,
kui sõnumid liiguvad põõsaraadio kaudu.
Meie orbudeprogrammis osaleb ca 350 last,
aga aitame ca 600 last.
Kuna tavaliselt elab hooldaja juures teisigi lapsi peale tolle,
kellel on Soomes sponsorvanem. Sponsorid on 350 lapsel.
Tavaliselt on hooldajaks vanaema, vanaisa, tädi, onu
ja vahel isegi mõni naaber või vanem õde või vanem vend.
Mis puudutab abi,
siis üks tähtis asi on see, et hoiame lapsed koolis.
Meie orbudetöö tegijad käivad paar korda aastas kõigis koolides
ja kontrollivad, et kõik orbudeprogrammi lapsed koolis on.
On oluline, et lapsed saaksid mingisuguse hariduse.
See on ka hooldajate vastutada. Kui laps pole koolis,
võib programmist välja langeda.
Meie hangime koolirõivad ja -varustuse.
Meie maksame gümnaasiumiõpilaste õppemaksu.
Osa gümnaasiumiõpilastest üürivad eluaset,
nii et maksame üüri ja hangime ka rõivastust
Programmis osalevad pered
saavad iga kuu 25 - 50 kg maisi, sõltuvalt pereliikmete arvust,
ja vajadusel anname muudki toitu.
Sellelgi reisil jõudsime otsaga mootorrattaparandusse.
Probleeme on erinevaid. Vahel on kumm lõhkenud
kuid vahel esineb ka suuremaid hädasid.
Mootorratas ei lähe enam käima ja ka tõukamine ei aita.
Õnneks leiab remonditöökodasid pea igast külast.
Teel Nanjalo orbude koosolekule
Tänane koosolek toimub Nanjalo külas
Nanjalos meil väga palju programmis osalevaid orbe pole,
kuid koosolekule tuleb teisigi külalapsi,
nii et lapsi on koosolekul piisavalt.
Teel on kaasas nukk nimega Lootus.
Lootus tuleb Iisraelist.
Tal on veel imelisem nimi, kuid seda on raske hääldada,
nii et kutsume teda lihtsalt Lootuseks.
Lootus räägib oma loo.
Lootus oli kunagi seal järverannal,
kus Peetrus ja teised jüngrid kala püüdsid.
Lootus nägi seda suurt kalasaaki ja teda tõmbas Jeesuse poole.
Ta tutvus Jeesusega ja Jeesus külastas ka tema küla.
Lootusele hakkas Jeesus meeldima
ja ta käis meeleldi Jeesusega kõikjal kaasas.
Lootusele avaldas erilist muljet,
et kui tema ema kord otsustas paluda Jeesusel Lootust õnnistada,
arvasid jüngrid, et Jeesus vajab puhkust, kuid Jeesus ütles:
Laske lapsukestel minu juurde tulla, sest nende päralt on taevariik.
Teel Kapura külla
Oleme Kapura külas.
Siit on Nkambalambe külla ehk 1,5 kilomeetrit.
Siit majast adopteerisime esimese orvupere.
Siin elas vanaema 15 lapselapsega.
Lasped on omavahel õed-vennad, onu- ja tädilapsed,
ja ehk on ka kaugemaid sugulasi.
Kui vanemad on surnud, tuuakse kõik ühe vanaema juurde.
Neist 15st on nüüd alles kolm.
Vanaema juurde toodi veel kaks väiksemat last,
keda me parajasti üles ei leidnud. Nad on kuskil teistega mängimas.
Mitu inimest siin majas elab?
Seitse. - Selge, seitse inimest.
Kapura küla näitab hästi, millised siin kodud välja näevad.
Majades on pime, aknaavad on väga väikesed.
Sest neil pole raha aknaklaasideks ega -luukideks.
Nii jäetakse aknad väikseks.
Õuel võib olla lõke, kuid tuulisel päeval tehakse see majja.
Nii võib majas toidutegemise ajal paks suits olla.
Korstent pole, ja majas pole eriti ka midagi muud.
Peredel on tavalisel roomatt, mis on voodi eest,
laua eest ja täidab kõik vajadused.
Kui vanaema siin kunagi 15 lapsega elas,
ei mahtunud kõik elamusse magama.
Majas ollakse tavaliselt üksnes öösel, kuid päeval mitte.
Sellest hoolimata, kuna see maja on nii väike,
magas osa lastest siin teises majas.
Nüüd pole see maja enam elamiskõlbulik,
kuid näib, et keegi siin siiski veel magab.
Jõudsime uuesti Kapura külla ja täna on vanaema kohal.
Meenus, et kord varem
juhtus Kapura vanaemaga üks eriline lugu.
Mul oli tunne et peab Kapurasse minema.
Läksimegi ühe töötajaga sinna.
Leidsime vanaema õuelt. Ta oli väga haige.
Ta lebas sara all ümbritsetuna väiksematest lastest.
Keegi polnud taibanud meile teatada, et vanaema on väga haige.
Tal oli ajumalaaria. Toimetasime ta kohe ravile
ja ta paranes malaariast.
Tundus, et tänagi oli päev, mil oli vaja siia tulla.
Siin on meie esimene vanaema,
kelle lapselapsed meie programmi võeti.
Tulime neid täna vaatama ja tal on täna vaevaline olemine,
kuna üks tema lapselastest oli teda peksnud.
Too naine oli üsna purjus olnud.
Vanema küsis, miks ta joob sama palju nagu mehed.
Too lapselaps pahandas
ja peksis vanaema läbi.
Kui täna külasse tagasi läheme, saadame siia arsti.
Küsin temalt, kuidas kõik algas.
Mees seisis seal.
See oli siis mees? - Ei, mees ja naine koos.
Mees jooksis minema.
Saadame täna arsti.
Ta vaatab su läbi.
Kuidas majas loood on? Kas tohime seda seest näha?
Võite sisse minna. - OK. Saame sisse minna.
Ta ütleb, et maja pole korras. - Ära muretse.
Saime erandkorras loa majja siseneda.
Tavaliselt võõraid majja ei kutsuta.
Siseruumid on magamiseks.
Tavaliselt on majad sellised nagu see maja siin Kapuras -
on paar tuba, ühes magatakse ja teises tehakse süüa.
Ta ütleb, et pole külalistele millegagi istet katta. - Tal pole tekki?
OK. Täna, kui arst tuleb, toob ta ka mõned tekid.
- Sa oled nagu tema ema.
Jumal armastab sind.
Käisime Kapuras, kust tulid meie programmi esimesed 15 last.
Üllatuslikult toodi meile täna kolm väikest last.
Lapsi toob vanaisa ja paar sugulast.
Neil on kaasas saatekiri politseilt ja külavanemalt.
Meil palutakse nad oma hoolde võtta, kuna ema hülgas nad.
Lugu räägib, et lapsed on malawilased,
kuid on elanud emaga Mosambiigis.
Ühel päeval oli ema palunud naabreil
lastel silma peal hoida, kuni ta kuskil käib.
Kuid ema sellelt reisilt ei naasnud.
Naaber ootas mõne päeva ja kui emast midagi ei kuuldud,
uuris ta, kus laste sugulased on. Sugulased leiti Malawist.
Kuid sugulastelgi on palju lapsi toita,
ja nad ei saa kolme last juurde võtta. Nii et nüüd on lapsed siin.
Andsime neile süüa.
Seejärel vaatas arst nad läbi.
Nagu näha, on lapsed alatoitunud, ja kõigil oli malaaria.
Alustasime kohe malaariaravi.
Arst kirjutas saatekirja
ja homme viiakse nad Katoliku kiriku kliinikusse
lisatoiduprogrammi.
Helistasime ka sotsiaalametisse.
Sealt lubati tausta selgitada, kuid paluti meil laste eest hoolitseda.
Nii et lapsed jäävad hetkel meile.
Täna on meil koosolek meie enda lastekodus
Qusima küla lastega.
Uued lapsed ühinesid kohe teistega,
kui end pärast sööki paremini tundsid.
Siin osalesid nad oma esimesel orblaste koosolekul.
One Way Pühapäevapidu kell 12.00, Vuorikatu 19, Helsingi
Mul mõlguvad meeles inimesed,
keda koormavad tänapäeval erinevad ebakindlusfaktorid.
Kui me ei tea, kuhu me teel oleme,
või oled sügaval selles ebakindluses,
hakkame ekslema, kaotame julguse,
ja hakkame vaatama asju liiga lühikese perspektiiviga.
Kui Jumal ütles Aabrahamile: "Tõsta oma silmad ja vaata,
Kõik, mida näed, annan ma sulle."
Ükskord hakkas see kirjakoht mind kõnetama.
Mis täidab meie meele teadvuse?
On see mure tuleviku pärast, oht töö kaotada või töökoha vajadus?
Need on loomulikud asjad, mis meile tähtsad on.
Ebakindel olukord maailmas, hirm Venemaa ees,
igasugused šokeerivad uudised,
mida meediaväljaannete kaudu rohkelt kuulutatakse.
Siis on oht hakata unustama, kuhu teel oleme.
Hakkame unustama, milles asi on.
Me ei mäleta, miks uskuma hakkasime.
Me ei näe koguduse, evangeliseerimise ja misjoni tähtsust.
Aastate eest, isegi ligi 30 aasta eest,
õppisin Indoneesias kohalikku keelt.
Pidin ühe tuttava palve pähe õppima.
Jumal andis mulle selle kohta teema
ja hakkas kõnelema selles võõras keeles.
Jüngerlusõhtul käinud on sellest kuulnud.
Jumal hakkas rääkima mulle Meie Isa palvest.
Olin kuulnud sellest lapsepõlvest peale
ja seda palvet kuulis pulmades, matustel
ja pidustustel, kui tekkis vajadus mingi ühise kristliku sõnumi järele,
kus kõik said ühel meelel olla. Nii me palvetamegi koos.
Mõelge, mis olukorras Jeesus selle palve õpetas.
Ta oli öelnud tölner Matteusele: "Tule järgi mind."
Ta oli öelnud seda ka Peetrusele ja paljudele teistelegi.
Ta ütles kalamees Peetrusele: Tule ja järgi mind.
- Ma pole väärt!
- Ma teen sinust inimestepüüdja.
Mehed vaatasid ammulisui,
enne kui harjusid imedega, mida Jeesus tegi,
vägevate tegude ja sellega, kuidas Ta päev läbi haigeid tervendas.
Teda ümbritsesid inimmassid ja murekoormad.
Nad imestasid, kuidas Jeesus jaksas.
Teiseks imestasid nad, kust see vägi tuleb.
Nemadki, kuigi harjusid imesid nägema ...
Muide, on oht harjuda argielus Jumala suurte ja väikeste imedega,
nii et me neid enam imedeks ei pea.
Suurim ime on usuletulek.
Võib toimuda ka tervenemis- ja rahalisi imesid, jne.
Jüngrid jälgisid,
kuidas Jeesus sõnadega kurje vaime välja ajas.
Nad mõtlesid, mis mehega meil küll tegemist on.
Nad ei saanud kõigest aru, kuid teadsid, et Jeesust tuleb järgida.
Nagu sinagi ei mõistnud usule tulles kõike,
kuid kogesid Jeesuse kutset, ja hakkasid Teda järgima.
Hommikul märkasid nad uniselt, et Jeesus on kuhugi kadunud.
Kus Jeesus on? - Seal kivi juures, või seal puu all.
Ta palvetab varahommikust alates rahulikus kohas.
Ei pea olema püssirohuleiutaja, et neid kaht asja seostada:
Jeesuse palve ja imed, mida Ta tegi.
Kui nende südames tekkis soov samamoodi palvetama õppida,
et nemadki oma teenistuses neid imesid näeksid,
palusid nad Jeesust, et Ta neidki palvetama õpetaks.
Siis õpetas Jeesus selle palve.
Meie Isa, kes Sa oled Taevas, pühitsetud olgu Sinu nimi.
Te kõik tunnete seda palvet.
Kui seda indoneesia keeles õppisin, oskasin seda peast kolmes keeles.
Siis hakkas Jumal avama selle palve sisu.
See pole mingi 20-realine litaania,
vaid otsekui väravad,
või tahvlid või aknad tervesse palvemaailma.
Arvutasin välja, et soome keeles palvetab selle palve 50 sekundiga.
Õhutasin meie kogudust Vantaal, kus pastoriks olen,
mis saab jaanuaris 6-aastaseks,
kus alustasime nullist ja Jumal on olnud meiega,
õhutasin meid mullu suvest alates järgima TLP 180t.
TLP, The Lord's Prayer, 180 päeva ehk pool aastat.
Iga koguduseliige palvetas seda. Nende pühendumine üllatas mind.
Palvetasime Meie Isa palvet aasta lõpuni.
Tahtsime näha, mis juhtub.
Tean, et me näeme veel seda.
Oleme palvetanud seda palvet,
aga kui mõtleme selle sisule, on see hakanud avanema.
Ja meil on olnud palveöidki, selle ühe palve ümber.
Need read on kui erinevate palveteemade pealkirjad.
Mõtle sellele: Meie Isa!
Siin on tegemist hingede ja inimestega.
Jumal saatis oma Poja, Jeesuse Kristuse, et meil oleks elu,
et naaseksime osadusse Temaga.
Usule tulemise kaudu liideti meid Jumala perega.
Kui Jeesus lunastas meie patud ja võtame selle päästesõnumi vastu,
võime saada Tema lasteks,
ja Roomlaste kirjas ütles Paulus: Abba! Isa!
Issi! Võime Temaga rääkida ega pea sekretärilt aega broneerima.
Võime palves Tema ligiollu pääseda
Jeesuse nimel ja seetõttu, mida Jeesus on teinud.
Lapsepõlve vaim! Pääste!
Jeesus tahab näidata meile hingede päästmise tähtsust.
Arto Sädeaho õpetus jätkub järgmisel nädalal.
Õnnistatud õhtut ja nädalat!
"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
One Way - Üks tee
Uurime oma saate vaadatavust Eestis.
Kui tänane saade sind puudutas,
palun teata meile sellest e-postiaadressil -
toimisto@onewaymission.fi
Tõlge: Monika Jaaguri