"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
ONE WAY - ÜKS TEE
Ma tahan laulda, kuulutada -
ei leidu maailmast miskit paremat.
Ta on tee, tõde, Ta on elu,
uue elu leida võid sa Temas.
Selle viisiga algas One Way saade.
Saate toob teieni misjoniühendus One Way Mission
ja see valmib Kaisaniemel, Helsingis.
Täna õpetab Tapani Suonto teemal "Lunastus".
One Way Pühapäevapidu kell 12.00, Vuorikatu 19, Helsingi
"Ja Issand rääkis Moosesega Siinai kõrbes teisel aastal,
esimeses kuus pärast Egiptusemaalt lahkumist, öeldes:
"Iisraeli lapsed pidagu paasapüha selle seatud ajal:
selle kuu neljateistkümnenda päeva õhtul pidage seda seatud ajal;
te peate seda pidama kõigi selle eeskirjade ja seaduste järgi!
Ja Mooses ütles Iisraeli lastele, et nad peaksid paasapüha.
Siis nad pidasid paasapüha esimese kuu neljateistkümnenda päeva õhtul
Siinai kõrbes.
Iisraeli lapsed tegid kõigiti nõnda, nagu Issand oli Moosest käskinud.
Iisraeli rahvas pidas lunastuspüha.
Lunastuspüha tähistati kolm korda -
esimest korda Egiptuses,
millest räägib 2 Moosese 12. ptk;
teist korda kõrbes, millest äsja lugesime 4 Moosese 9,
ja kolmandat korda Kaananimaal, millest räägib Joosua 5. peatükk.
Lunastus oli aluseks kõiges,
mis oli keskne Jumala rahva saatuses.
Egiptuse orjuses, lootusetuses ja pimeduses,
kõrbe ohtudes ja raskustes,
ja keset Jeeriko müüre ja varemeid,
kui vaenlasega võideldi.
Lunastus on alus kõigele, mida Jumal tegi.
Kui Jumal Egiptust karistas, kaitses Talle veri.
Kõrbe lootusetuses Talle veri hoidis, juhatas ja kaitses.
Võitluses kaananlaste vastu oli Talle veri täieliku võidu tagatis.
Tee Egiptuse telliseahjude äärest
avanes Talle vere kaudu,
lunastuse kaudu.
Tänapäeval kuuleme erinevaid õpetusi ja loeme sellest,
kuidas Jumala laps võib saavutada kõrgemat õnnistuse taset.
Räägitakse kõrgemast kirkuse tasemest jne.
Terves kristluses
pole muud taset peale lunastuse taseme.
Maailmast leiab teisigi tasandeid,
kuid see pole kristlus.
Teistes usundites on erinevaid treppe,
mille kaudu uutele tasanditele ronitakse.
New Age'is on mitmesuguseid väe tasandeid.
Seepärast on kristlasel tähtis mõista,
et tõelises kristluses on keskne vaid üks tasand -
lunastuse tasand.
Sellest lähtub kõik.
Lunastus pole vaid vaheetapp kuskile üleloomulikku.
Lunastus on lõpppeatus, kuhu meid kutsub Püha Vaim.
Püha Vaim tegutseb seal,
kus inimese ainus pelgupaik on Kristuse lunastustöö Kolgatal.
Nagu äsja laulsime, ja usun, et Püha Vaim ühines sellega:
Veres on võimas vägi.
Sellest kõik lähtubki
ja seda on tähtis praeguses ajas meeles pidada.
4 Moosese 9:6-8 -
"Aga seal oli mehi, kes olid roojased inimese laiba pärast,
ja need ei tohtinud pidada paasapüha sel päeval.
Ometi astusid nad sel päeval Moosese ja Aaroni ette,
ja need mehed ütlesid temale:
'Me oleme roojased ühe inimese laiba pärast.
Miks keelatakse meid toomast ohvriandi Issandale
tema seatud ajal Iisraeli laste hulgas?'
Ja Mooses vastas neile:
'Seiske siin, kuni ma kuulen, mida Issand teie kohta käsib!'"
Iisraeli rännaku ajal ilmnes alati ootamatuid probleeme
ja erinevaid argiraskusi.
Meiegi usuelu on tihti keerukas.
Vaja on rohkesti Jumala tarkust.
On palju suuri küsimusi, mida me alati ei mõista,
ja mille suhtes inimesed võivad eriarvamusel olla.
Vaimumaailm võib vahel üsna segane olla.
Kuid vaimse tarkuse tuum on see:
"Lähen ja kuulan, mida Issand ütleb."
Mooses oli läbinud alandlikkuse kooli
ja seepärast kõlbas ta nii rasket ülesannet täitma.
Ta sõltus kõiges Jumalast, mitte oma tarkusest.
See on hea näide meile, tänapäeva Jumala lastele.
George Mülleri kohta räägitakse, et alati kui temalt küsiti nõu
või arvamust, vastas ta: Vastan siis, kui olen palvetanud.
Ta küsis alati Issanda käest ja palus Issandalt tarkust,
enne kui mingeid vastuseid andis.
Teame, et George Mülleri elu kohal oli suur Jumala õnnistus.
Üks saladus oli ilmselt see, et ta sõltus alati Jumalast.
Ta ei usaldanud oma tarkust ega otsustusvõimet,
vaid hüüdis appi Jumalat.
Üks tuntud jutlustaja tõdes kord,
kui ta oli palju ekselnud
ja mitmeid teid käinud,
et ta oli teinud kõike muud, välja arvatud palvetanud.
Kui ta siis palvetas ja Jumala poole pöördus,
said asjad äkitselt selgeks ja avanesid.
Meiega juhtub kergesti, et teeme kõike muud
peale palvetamise. Me ei sõltu Jumalast.
Seepärast on tähtis alati rõhutada
ja näha piiblilugudes sügavat alust,
kuidas sõltume Jumalast.
Jumal vastas Moosesele.
"Ja Issand rääkis Moosesega, öeldes: 'Räägi Iisraeli lastega ja ütle:
'Kui keegi teist või teie tulevastest põlvedest
on roojane laiba pärast või viibib pikal teekonnal,
võib ta ometi pidada paasapüha Issanda auks.
Seda peetagu teise kuu neljateistkümnenda päeva õhtul.'"
Kõik pidid paasapüha pidama.
Selles käsus on fakt, et kõik pidid osalema lunastuses.
Kõik rajanes sellel, et kõik,
kogu Jumala rahvas osaleb lunastuses,
ja selle kaudu on neil osadus elava Jumalaga ja omavahel.
Sama põhimõte toimib tänagi.
Miski ei saanud takistada paasapüha veetmist.
Ükski põhjus ei kõlvanud paasapüha mitte veetmiseks.
See, kes paasapüha ei veetnud, hävitati rahva seast, ütleb Piibel.
Kui läheme lunastusest mööda, järgneb sellele tänagi vaimne surm.
Võime kogeda igasugu asju. On uskumatult palju asju,
mida maailmas religiooni ja okultismi valdkonnas võib kogeda.
Sealgi palvetatakse, tsiteeritakse Piiblit,
õpetatakse elama head elu
ja võidakse Pühast Vaimustki rääkida.
Okultsed lehed võivad kirjutada Pühast Vaimust,
kuid sellest hoolimata pole nad lunastuse tasandil.
Oleme kõik vigu teinud ja puudulikud.
Täiuslikkus pole paasapüha veetmise eeltingimus.
Need, kes eksivad,
unustavad paasapüha.
2 Ajaraamat 30:13-15 -
"Nõnda kogunes palju rahvast Jeruusalemma,
et pidada hapnemata leibade püha teises kuus - väga suur kogudus.
Ja nad võtsid kätte ja kõrvaldasid Jeruusalemmas olevad altarid;
nad kõrvaldasid ka kõik suitsutusaltarid
ja viskasid Kidroni jõkke.
Teise kuu neljateistkümnendal päeval tapsid nad paasatalle.
Aga preestrid ja leviidid häbenesid, ja nad pühitsesid endid
ning tõid Issanda kotta põletusohvreid."
Lunastustöö armu
võib kohata suurimaski nõtruses,
kui nõtrusele silma vaadata ja seda tunnistada.
Seal kulmineerub Jumala tohutu arm.
On imeline, et vahel kasutab Jumal vägevalt inimest,
kes on olnud usus vaid paar nädalat
ja teeb alles esimesi samme.
Teised võivad küsida: Kuidas see võimalik on?
Miks ei kasuta Jumal mind, kes olen 30 aastat usus olnud,
vaid vastpöördunut?
See on võimalik seetõttu, et kõik põhineb lunastusel;
mitte meil, vaid Kristuse tööl Kolgatal.
"Aga see mees, kes on puhas ega ole teekonnal
ja ometi jätab paasapüha pidamata,
tuleb hävitada oma rahva hulgast," ütleb Piibel.
Äraolek või ebapuhtus ei piisanud paasapüha mitte pidamiseks.
See kõik on võrdpilt, mis viitab Kolgatale.
Paasapüha on eeltähendus Kristuse surmast Kolgatal.
Leivamurdmine on mälestus sellest.
Paasapüha on mälestus Iisraeli orjusest vabanemisest.
Leivamurdmine meenutab koguduse vabanemist
patu ja saatana orjusest.
4 Moosese 9:15 -
"Päeval, kui elamu oli püstitatud,
kattis elamut tunnistustelgi kohal pilv,
aga õhtust hommikuni oli elamu kohal otsekui tulepaistus.
Nõnda oli see alaliselt:
seda kattis pilv ja öine tulepaistus.
Ja iga kord, kui pilv tõusis üles telgi pealt,
läksid Iisraeli lapsed teele;
ja paika, kuhu pilv jäi seisma, lõid Iisraeli lapsed leeri üles.
Issanda käsul läksid Iisraeli lapsed teele
ja Issanda käsul lõid nad leeri üles."
Miljonid liikusid kõrbes edasi pilve juhatusel.
Piibel ütleb: Teadmata, kuhu nad välja jõuavad.
Ja Piibel ütleb, et nii oli see alaliselt.
Nad sõltusid alati üksipäinis Jumalast.
Kui armastame Jumalat,
on meile suureks rõõmuks ja õnnistuseks Temast sõltuda.
Meile piisab sellest.
Kui me aga Jumalat ei tunne, võib see olla ahistav orjus.
Inimene võib kujutleda, et oleksime ilma selleta vabad,
kuid tegelikult oleme patu orjad.
Täielikku vabadust pole olemas. Kui meid ei valitse Püha Vaim,
teeb seda patt, ja saame patu orjadeks.
Jumala rahvas liikus edasi
Jumala tõotatud maa suunas võidukalt,
jätkuvalt üles vaadates.
See oli selles kõiges nende panus, ei midagi muud.
Pilk ülespoole suunatud.
Kas polnud lihtne?
Üksnes üles. Suund, kuhu vaadata, oli teada.
Ja olla ustav Jumalale. Ja sellest piisas.
Millest see johtus?
See johtus taas lunastuse imest.
Nad olid kogenud paasaimet.
Nad rajasid kõik lunastusele.
Piibel ütleb Psalm 25:9 -
"Ta juhib alandlikud käima õiguses ja õpetab alandlikke oma teele."
See on hea eeskuju meilegi.
See tee pole raske, kui hoiame pilgu ülal
ja sõltume iga päev Jumalast.
Võime kuulda suurtest imedest, mis maailmas toimuvad.
Võime lugeda Piiblist Taaveti ja Moosese vägevaist tegudest
ning keset kõike seda võime väikeste inimestena küsida:
Kas olen täielikus eksituses,
kui minu elus midagi sellist pole?
Elan üksnes oma argist elu, ilma üleloomulike kogemusteta.
Mooses ei toetunud imedele, mida ta oleks teha suutnud.
Mooses toetus Immanuelile.
Jumal oli lubanud nendega olla.
Taas võib küsida: Miks just nendega?
Miks just selle rahva ees? Miks Jumal neile niiviisi armu andis?
Kuna nad toetusid paasaimele, nad olid lunastatud rahvas.
Nii on meiegi elus.
Kui Jumal vaikib, ja midagi imelist ei sünni,
võid sinagi vait olla.
Kui Jumal vaikib keset raskusi
ja elukaost, siis on kõik hästi.
Kui imet ei sünni, kuigi sa palvetad selle pärast,
oota Issandat.
Kõik on endiselt hästi.
Kust ma seda tean?
Usun seda,
kuna Igavese Jumala Sõna lubab seda meile.
Lunastuse kaudu on kõik hästi,
kui järgime Kristust.
Kui oleme Jumala hoolitsuse all,
siis kõigest hoolimata on meie asjad hästi
ning meie tee ja lugu lõpevad hästi.
Sellest räägibki Iisraeli rännak.
4 Moosese 10:12 -
"Ja Iisraeli lapsed läksid teele Siinai kõrbest rännakukorras;
ja pilv peatus Paarani kõrbes."
Jumal oli lunastanud Iisraeli Egiptuse orjusest ja viletsusest,
ning viinud selle tõotatud vabadusse
Egiptuse orjusest.
Ta oli tulnud elama oma lunastatud rahva sekka
kogu oma väes.
Imeline arm tabas seda kannatanud rahvast.
Nad olid kogenud vägevaid imesid, mida ükski teine rahvas
ei enne ega pärast neid pole kogenud.
Jumal oli nende kõrval elava Jumalana.
Elava Jumala juhtimisel läks too rahvas liikvele.
Aga kuhu neid juhatati?
Nad juhatati kõrbe.
Kuivas kõrbes polnud piiskagi vett.
Kui keegi talt küsis, kuidas me siin põletavas kõrbes ellu jääme,
võis Mooses vastata: Jumal on meiega.
Kui keegi küsis: Kes seda rahvast seal kõrbes toidab?
Mooses vastas: Jumal on meiega.
Kes meid valitseb keset erimeelsusi ja raskusi
läbi kurnava kõrbeteekonna?
Kuidas pääseme ohtudest või vaenlase rünnakuist?
Kõigile surmtõsistele küsimustele oli Moosesel üks vastus:
Jumal on meiega.
Keset kõrbe rändas lunastatud rahvas,
kelle ainus lootus oli Immanuel, Jumal meiega.
Iisraeli saatus alates Aabrahami päevist
on sügav võrdpilt Uue Testamendi koguduse etappidest.
See on võrdpilt meie elust täna.
Tänagi on patu orjusest lunastatud Jumala rahvas
Egiptusele selja pööranud
ja meile, kelle allikas on Jumalas,
on see maailm surnud kõrb.
Meile ei paku see maailm midagi,
mis kõlbaks hetkekski värskendama meie sisemist janu.
Tõeline elu allikas on elavas Jumalas.
Kõrb ei olnud Iisraelile üksnes vaimne võrdpilt.
Kõrb oli konkreetne, karm elureaalsus,
mille nad läbima pidid.
Kui Iisrael oli tollal konkreetselt kõrbes,
siis samuti oleme meie konkreetselt siin maailmas,
Jumalast sõltuvaina ja ilma Jumalata täiesti kaitsetud.
Just keset seda konkreetset elu, kõigi selle murede
ja lahendamata probleemidega, kuulub Jeesuse tõotus:
Mina olen teiega iga päev kuni maailma lõpuni.
Kui Iisrael kunagi kõrbes rändas,
ei teadnud ega hoolinud
neid ümbritsev jumalatu maailm sellest eriti midagi.
See oli kummaline rahvahulk,
kelle eesmärkide ja pürgimuste kohta polnud täpset teavet.
Mõned võisid arvata, et Iisrael ehk surigi kõrbekuumusse,
sest nii ei saa seal ju keegi elada.
Ümbritsevad paganarahvad
kohkusid mõttegi ees Iisraeliga sama teed käia.
Iisrael käis kõrbes üksi Jumalaga ning õppis tundma Teda
ja Tema väge.
Elu oli täis võimatuid vajadusi, probleeme, vastuolusid, kiusatusi,
kuid just keset seda reaalsust õppisid nad tundma Jumalat,
kes oli nende seas ja aitas.
Nad õppisid tundma lunastuse väge.
Mis vahe on lunastatud
ja mittelunastatud rahval?
Päev-päevalt too rahvas muutus
ja kasvas kõigist teistest rahvastest erinevaks.
Kui Iisrael lõpuks tõotatud maale astus,
ei tehtud seda viimases jõus.
Nad väljusid kõrbest jõus ja väes,
hämmastades ja ehmatades kõiki ümbritsevaid rahvaid.
Jumala vägi, hoolitsus ja armastus
olid iisraellastele keset kõrbe
igapäevaseks reaalsuseks saanud.
Nad kogesid tee peal ka vägevaid imesid, nagu teame.
Jumal ilmus ja tegutses nende seas, kuid see polnud asja tuum.
Kõik põhines sellel,
et lunastuse pärast oli Jumal nendega olnud
ja Jumal tegi kõik, mida vaja,
et Tema plaan ja hea tahe
sellele rahvale sünniks.
Rändame täna siin maailmas
võideldes ja keeldudes säravast patunaudingust,
kust selle maailma inimene oma jõu ja rõõmu ammutab.
Fakt on, et oleme maailma silmis omapärane rahvas.
Oleme palju kummalisemad, kui arvatagi oskame.
See maailm ja selle inimesed
on palju kaugemal sellest vaimsest reaalsusest,
kui mõistame.
Mida suuremaks kasvab patu võim,
seda suurem on maailma inimeste hämming,
kui nad meie elu jälgivad.
Nendegi silmis on Jumala rahvas täna
mingi segane mass,
kes peagi oma kõrbes nälga sureb,
kuid nad ei tea, et Jumal on meiega.
Nad ei tea, mida kogeme ja millises reaalsuses elame.
Nad ei tea, mis tähendab elu, kui elav Jeesus on meie rõõm ja jõud.
Nad ei tea, et peagi tõuseme uues jõus ja uues vägevuses?
Kõrb polnud Iisraeli kodumaa.
Kõrb polnud nende eesmärk, vaid üksnes tee tõotatud maale.
Keeldumiste ja võitlemiste tee
pole meiegi eesmärk,
vaid tee tõotatud maale, mis meie ees terendab.
Seda on hea meeles pidada.
Mitte see, mida hetkel koged,
pole Jumala plaan sinu jaoks.
Oled alles teel, mis viib lõpuks täieliku võiduni
Jumala Taevariiki.
Võime vaadata täna homsesse lootusrikkalt,
kui toetume lunastusele.
See on kõige alus.
See on tasand, kus saame omale kõik Jumala õnnistuse ja väe.
Meil läheb hästi. Õnnistuste maa juba terendab ees.
Piibel ütleb, et õigete rada on otsekui valgusepaistus,
mis muutub üha selgemaks, kuni päev on saabunud.
Seda õigete rada
saame käia tänu Jumala vägevale armule.
See on tänaseks kõik.
Aitäh vaatamast! Õnnistatud nädalat!
"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
One Way - Üks tee
Uurime oma saate vaadatavust Eestis.
Kui tänane saade sind puudutas,
palun teata meile sellest e-postiaadressil -
toimisto@onewaymission.fi
Tõlge: Monika Jaaguri