"Tuld ma tulin viskama maa peale. " Luuka 12:49
ONE WAY - ÜKS TEE
Ma tahan laulda, kuulutada -
ei leidu maailmast miskit paremat.
Ta on tee, tõde, Ta on elu,
uue elu leida võid sa Temas.
Taas on One Way saate aeg. Saate toob teieni
Soome misjoniühendus One Way Mission.
Tere tulemast!
Täna õpetab Tapani Suonto põletusohvri teemal.
Mida tähendab põletusohver tänapäeva kristlastele?
One Way Pühapäevapidu kell 12.00, Vuorikatu 19, Helsingi
Heebrealaste 10. peatükk:
Esmalt ta ütleb: Tapaohvrit ja roaohvrit
ja põletusohvreid ja patuohvreid ei ole sa tahtnud
ega ole need olnud sulle meelepärased,
kuigi neid ohverdatakse Seaduse järgi!”
Ja siis ta ütleb: Vaata, ma tulen tegema sinu tahtmist!”
Jumal ei tahtnud ohvreid, ütleb Piibel,
ja need polnud Talle meelepärased.
Miks neid siis isegi seaduse järgi ohverdati,
kuigi Jumal ei tahtnud neid ja need ei meeldinud Talle?
Teame kõik, et tegemist oli võrdpildiga tulevikust.
Need viitasid tulevasele täiuslikule ohvrile
Kolgata keskmisel ristil.
Teiseks on tähtis ka mõista,
et ohvrid ja kogu ilmutustelgi tervik on täis õpetust,
mis avab uuel moel, uuest perspektiivist arusaamise
nende saladuste kohta.
Vaatame paari väikest asja 3. Moosese raamatust.
Selle 1. peatükk ja 1. salm algab nii:
"Ja Issand kutsus Moosese ning rääkis kogudusetelgist temaga."
3. Moosese raamat on lepitusraamat
ning preestrite, Leevi soo järglaste käsiraamat.
Enne rääkis Jumal põlevalt mäelt ja põlevast põõsast,
kuid nüüd rääkis Ta esimest korda kogudusetelgist,
(ilmutustelgist, soome piiblitõlge).
Oli alanud uus aeg.
Eelmine peatükk lõpeb nii:
"Nõnda lõpetas Mooses selle töö." Ehk kogudusetelgi ehitustöö.
"Siis pilv kattis kogudusetelgi ja Issanda auhiilgus täitis elamu.
Isegi Mooses ei võinud minna kogudusetelki,
sest pilv oli laskunud selle peale ja Issanda auhiilgus täitis elamu."
Kogudusetelk oli koht, kus Jumal oma armus ilmus.
Kõik selles telgis tunnistas Kristusest, sellest alusmüürist,
millele lõpuks rajanes rahva ja Jumala osadus.
Muidu oleks Jumala pühadus ja õigsus hukutanud patuse rahva.
Ta asetus eesriide taha.
Heebrealaste kiri ütleb:
"Vennad, et meil on siis Jeesuse vere varal julgus
sisse minna kõige pühamasse paika - selle tee on ta avanud meile
uuena ja elavana vahevaiba, see on oma ihu kaudu."
Eesriie oli kogudusetelgis võrdpilt Kristuse ihust
ja ohvrist, mis avas tee kõige pühamasse paika.
Kõik kogudusetelgis kujutas Kristust
ja kõigel on lähemal tutvumisel kaunis sümboolne tähendus.
Kõik materjalid, mida kasutati, kujutasid toda üht Jeesust Kristust
ja Tema ohvrit Kolgatal, ja kõike, mida see sisaldas ja tähendas.
Purpurpunange lõng kujutas Kristuse kuninglikkust,
helepunane lõng Kristuse kannatust jne.
Kui kõik kogudusetelgis kujutas erinevatest perspektiividest
todasama täiuslikku Kristust, siis sama tegid ka kõik ohvrid.
Süüohver tähendas seda,
et kõik kuriteod on Kristuses andestatud.
See kuulutas iga kord Kristuse andestuse täiuslikkust -
kõik kuriteod on andestatud.
Üha uuesti kuulutati toda tulevast andeksandi.
Patuohver tähendas seda, et kogu patu allikas,
patune liha, mõisteti Kristuses hukka.
Ta tehti meie eest patuks.
Iga kord, kui ohverdati patuohvreid, kuulutati seda.
Oli erinevaid ohvreid, kuid oli ka põletusohver,
millest räägib 3. Moosese raamatu 1. peatükk.
See oli Kristuse sõnakuulelikkuse
ja Jumalale osutatud armastuse võrdpilt.
Need on otsekui peeglid,
mis kirjeldavad sama Kristust erinevatelt tahkudelt,
et mõistaksime, kui suure ja ulatusliku teemaga oli tegemist.
Need avavad uued, varjatud rikkused Jumala maailmadest,
kui Püha Vaim neid valgustab.
Põletusohver
oli võrdpilt Kristuse kuulekusest.
Ühe Kanada raudteesilla valvur
sattus kord raskesse ja traagilisse olukorda.
Ta vastutas tõstesilla eest, mis oli alati püsti,
kuna all kanalis sõitsid laevad.
Kui tuli rong, tuli raudteesild alla lasta,
et rong turvaliselt üle vee pääseks.
Ühel päeval, kui rong lähenes, ja mees pidi silla alla laskma,
märkas ta äkitselt, et tema väike poeg
oli hammasrataste vahele kukkunud.
Ta mõistis, et kui silla alla laseb, lömastavad rattad tema poja,
kui ta aga silda alla ei lase ja läheb poega päästma,
jõuab rong kohale, põrkab vastu püstist silda
ja surevad sajad inimesed.
Ta pidi tegema väga raske otsuse.
Ta otsustas vajutada nupule ja käivitada tõstesilla mehhanismi.
Ta nägi, kuidas tema poeg hammasrataste vahel lömastati,
kuidas tema poja veri need rattad punaseks värvis
ja kuidas tema poeg hukkus, kui sild alla vajus.
Peagi saabus rong ja ületas jõe, inimesed vaatasid kaunist maastikku
ja keegi ei teadnud, millist hinda nende turvalisuse eest maksti.
Seda teadsid vaid isa ja poeg.
Igal hommikul, kui too isa pärast seda ärkas, ta teadis,
et tema on see isa, kes pidi ohverdama oma poja,
et teised ei hukkuks.
See jättis tema südamesse igavese jälje.
Tänagi teavad vaid Isa ja Poeg, millist hinda on meie eest makstud.
Kolgatal kannatasid nii Isa kui Poeg.
Laul 40:7 -
"Tapa- ja roaohver ei ole su meele järgi -
aga mu kõrvad oled sa avanud -, põletus- ja patuohvrit sa ei nõua.
Siis ma ütlesin: Vaata, ma tulen, rullraamatus on minust kirjutatud.
Sinu tahtmist, mu Jumal, teen ma hea meelega
ja sinu Seadus on mu südames.”
Jeesuse tuline vajadus ja kirg
oli teha kõiges Isa tahtmist,
kuna Ta armastas Isa täiusliku armastusega.
Johannese evangeelium ütleb:
Tõesti, tõesti, ma ütlen teile, Poeg ei saa midagi teha iseenesest,
ta teeb vaid seda, mida näeb tegevat Isa,
sest mida iganes Isa teeb, seda teeb ka Poeg."
"Mina ei saa iseenesest teha midagi.
Ma mõistan kohut nõnda, nagu ma kuulen,
ja minu otsus on õiglane, sest ma ei otsi oma tahtmist,
vaid tema tahtmist, kes minu on saatnud."
Isa tahtel tervendas Jeesus haigeid,
äratas surnuid üles, toitis näljaseid.
Ta tegi kõike seepärast, et Isa tahtis.
Ta ei teinud midagi,
mis ei tulnud Isa juhtimisest ja tahtest.
Ta elas täielikult Vaimu juhtimisel.
Öövaikuses palvetas Ta:
Isa, mida Sa tahad, et järgmiseks teeksin?
Nii kuulutas Ta taas evangeeliumi ja toitis näljaseid,
ning rõõmustas selle üle, et sai täita Isa täiuslikku tahet.
Ühel päeval läks Ta taas palvetama ja küsis:
Isa, mida Sa tahad, et ma järgmiseks teeksin?
Siis ulatas Isa talle mürgikarika.
See karikas kohutas Jeesust. See oli täis pattu ja jumalapilget.
Ta ei tahtnud selle patu ja õudusega mingit pistmist teha.
"Isa, kui võimalik, võta mult see karikas ära,
kuid siiski mitte minu, vaid Sinu tahtmine sündigu,"
palvetas Jeesus.
Nagu teame, Isa ei võtnud Jeesuselt seda karikat ära.
Jeesus asus vaikselt teele mööda Via Dolorosat.
Iga piitsalöök kuulutas, et Poeg armastab Isa.
Naelalöögid süütutesse kätesse vaigistasid kogu taeva.
Põrguski oli vaikus.
Kogu vaimumaailma pilgud olid suunatud Kolgatale.
Vaadake, kuidas Poeg Isa armastab!
Taevas pimenes
ja kogu inimkonna patukoorem pandi Jeesuse peale.
Jeesus hüüdis: "Mu Jumal, mu Jumal, miks sa mind maha jätsid!"
Neid põletavaid pisaraid ei suuda mõista ükski inimene.
Nende hinda ei suuda keegi määrata.
Kolgatal nutsid Isa ja Poeg.
Sinu ja minu eest.
Mis kõik Isa ja Poja südames toimus, pole meile räägitud.
Selle ohvri, ehk Kristuse kuulekuse ilu
ja täiuslikkust ei suuda me inimestena mõista.
Ristis on midagi sellist, mida näevad vaid Isa ja Poeg.
Seda ei saa uurida inimesed ega inglid.
See on jätnud igavese jälje isa ja Poja südamesse.
Näeme ristil kohta, kus lunastati meie patud
ja võideti kurat.
Kuid nüüd vaatame risti teisest perspektiivist.
Põletusohver ei kujuta Kristust meie patte kandmas,
vaid Isa tahet täitmas.
Põletusohver kujutab täiuslikku armastusohvrit,
kus Kristus ohverdab end Jumalale selle kuulekuse hinnana.
Ristis ilmnes Kristuse armastus Isa vastu viisil,
mille üle võime imestada, kuid mitte iial täielikult mõista.
Seda mõistavad vaid Isa ja Poeg.
Too põletusohver oli oma olemuselt vabatahtlik ohver.
Osad ingliskeelsed tõlked
nimetavadki seda vabatahtlikuks ohvriks.
Fakt on see, et Jeesus ei tahtnud kunagi saada patuks
ega kanda karistust. Ta ei armastanud seda.
Kuid Ta tahtis üht - olla kuulekas Jumalale.
Ta tahtis näidata lõpuni, et armastab täielikult Isa
ja too kuulekus viis Kristuse Kolgatale.
Kuulekuse ohver, mille Kristus Kolgatal tõi,
toodi üksnes Jumalale.
Samal ajal, kui Jeesus end meie pattude lepituseks ohverdas,
ohverdas Ta end kuulekuse, armastuse ohvrina
täielikult ja üksnes Jumalale.
Ja see oli vabatahtlik ohver.
See polnud kohustuslik, kuid Jeesus valis selle.
Meiegi kuulekus Jumalale on alati vabatahtlik.
See pole kunagi sunniviisiline.
See on sinugi puhul seotud sinu ja Isa vahelise suhtega.
Sinugi puhul on see midagi sellist,
mida võite täielikult teada ja mõista vaid sina ja Isa.
Keegi teine ei tea täna,
mis hinda sa oled maksnud oma kuulekuse eest Jumalale.
Kristust järgides oled asunud samasugusele kuulekuse teele
ja ohverdad samuti kuulekusohvreid armastusest Jumala vastu.
Ja keegi teine seda tegelikkuses ei tea peale sinu ja su Isa.
Pea meeles, et Jumal teab ja Jumal ei unusta.
Üks laul ütleb:
Nobody knows the trouble I've seen, Nobody knows but Jesus.
Keegi teine ei tunne sinu ängistust,
raskusi ja valusid,
mida sina oled pidanud kandma Jumalale kuulekalt elades.
Seda ei tea keegi peale Jeesuse Kristuse.
Kuid sellest piisab meile. Ta ei unusta seda.
Kuulekus Jumala vastu viis Jeesuse Kolgata ristile.
Kuulekusel on alati oma hind.
Kuulekus viib meidki
siin patuses maailmas tihti kannatustesse.
Kuulekus pole kerge, kuna see pole lahe.
Ristilöömine polnud Jeesuse jaoks lahe.
Sulgi pole lahe, kui su liha üha uuesti risti lüüakse.
Sul pole lahe, kui käid Jumala tahtes,
vahel inimeste pilgata ja häbistada,
vahel lähedaste poolt maha jäetuna. See pole lahe.
Kuid ka Jeesusel polnud lahe.
Kuulekus viib meid alati kannatustesse.
Sellel on oma hind.
Piibel ütleb, et kõiki, kes tahavad jumalakartlikult elada,
kiusatakse taga.
Igaüht.
Kuulekus maksab meile vahel kogu elu.
Praegugi maksavad kümned tuhanded kristlased
selle kuulekuse eest vangistuses.
Tänagi kaotavad paljud elu Kristuse pärast.
Aga kui kuulekus meile kõrget hinda maksab, pea meeles,
et see maksis Isale ja Pojale veelgi enam.
Pea meeles, et Jumal ei unusta sinu ohvrit.
Üksnes kristlase elu andestuses,
nii nagu Piibel kutsub meid pidevas andestuses elama,
ja seega kuulekuses Jumala tahtele
läheb andestuses elamine meile kalliks maksma.
Kantslis on andestamisest lihtne rääkida,
kuid teine asi on elada iga päev kogu südamest andestuses.
Jumalanaiste ja -meestena kohtame pidevalt puudulikkust
ja ebaõiglust isegi koguduses,
sest oleme kõik endiselt puudulikud ja patused.
Just siis küsitakse meilt: Kas tahad kuulekas olla?
Oleks nii lihtne kibestuda, süüdistada, hukka mõista.
"Mul on ju õigus ja temal mitte."
Kuulekus on alati vabatahtlik.
Teeme iga päev mitmeid valikuid,
kus valime kas kuulekuse või oma liha tahte.
Kuulekus läheb sullegi maksma, kui sa ei nõua kompensatsiooni
ega pea meeles kannatatud paha, vaid annad andeks ja armastad.
Sellel on oma hind.
Kuid pea siis meeles,
et see maksis sinu pärast kõrget hinda ka Isale ja Pojale.
Kui elad andeksandmises ja oled Jumalale kõiges kuulekas,
järgid sa Teda Kuningate Kuninga jalajälgedes
ning Isal on selle üle hea meel.
Meid on kutsutud sellele teele järgima Kristust isegi ristini välja.
Meie liha on risti löödud Temas.
Johannese 10. peatükk -
"Isa armastab mind seepärast, et ma annan oma elu,
et seda jälle tagasi võtta. Keegi ei võta seda minult,
vaid mina ise annan selle omal tahtel.
Minul on meelevald seda anda ja minul on meelevald seda jälle võtta.
Selle käsu olen ma saanud oma Isalt."
Jeesus andis oma elu.
Jeesust ei tapetud ega mõrvatud Kolgata ristil.
See oli vabatahtlik ohver.
Jeesus andis oma elu meie eest vabatahtlikult.
Vahel ütlevad maailma inimesed, et kristluse Jumal on sadistlik:
Ta pidi tapma oma poja, et suuta andeks anda.
Jeesust ei tapetud. Jeesust ei sunnitud ristile minema.
Ta lasi end vabatahtlikult Kolgatal risti lüüa.
Seepärast, et Ta armastas Isa ja armastas meid.
See kõik ei toimunud mitte armastuse puuduse,
vaid armastuse pärast.
On tähtis mõista,
mis Kristuse jaoks selles lunastustöös tähtis oli.
See oli Jumala tahe ja Jumala au, mitte oma tahe ega oma au.
Ta ei mõelnud, mis see kõik mulle maksma läheb.
Ta tühjendas end ja sai kuulekaks kuni surmani.
3. Moosese 1:4 -
"Ja ta pangu oma käsi põletusohvri pea peale."
Seda tehes said ohverdaja ja ohver üheks.
Ohverdaja sai osa ohvri soosingust,
kui ta oma käe ohvrile asetas.
See on taas kord võrdpilt sellest, mis tegelikult toimus.
Piibel ütleb: "Sest nii nagu on tema, oleme meiegi selles maailmas."
Selline nagu Tema on saad sinagi olema.
Sest sa saad ohvriga üheks.
"Ja meie oleme Tõelises, tema Pojas Jeesuses Kristuses."
"Te olete täidetud Temas."
See on tohutu arm.
Ilma igasuguste teeneteta võime sellest osa saada.
Sellel põhineb meie rahu ja rõõm, meie turvatunne kohtupäeval -
osalus Jumala mõtetes Kristusest.
Tapani Suonto õpetus jätkub nädala pärast.
Aitäh vaatamast! Õnnistatud nädalat!
"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
One Way - Üks tee
Uurime oma saate vaadatavust Eestis.
Kui tänane saade sind puudutas,
palun teata meile sellest e-postiaadressil -
toimisto@onewaymission.fi
Tõlge: Monika Jaaguri