"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
ONE WAY - ÜKS TEE
Ma tahan laulda, kuulutada -
ei leidu maailmast miskit paremat.
Ta on tee, tõde, Ta on elu,
uue elu leida võid sa Temas.
Nii algas One Way saade!
Saate toob teieni misjoniühendus One Way Mission.
Tere tulemast saatesse!
Täna kuuleme pastor Esa-Pekka Mattila õpetust
teemal "Miks sa muretsed?" Kasutame õpetuseks kogu pooltunni.
One Way pühapäevapidu kell 12.00, Vuorikatu 19, Helsingi
Jesajas on kirjas:
"Sest otsekui taevad on maast kõrgemal,
nõnda on minu teed kõrgemad kui teie teed,
ja minu mõtted kõrgemad kui teie mõtted."
Me ei mõista selle elu jooksul kõike, mida me elus kogeme.
Palju asju jääb meie eest varjule: miks pidin seda või teist kogema?
Miks kogesin selliseid väljakutseid? Miks tabas mind selline valu?
Miks selline häda mu peale vajus? Me ei saa kõiki vastuseid.
Samas väidan, et keset seda kõike,
võime õppida sügavuti Jumalale lootma
ja tundma, et Isa hoolitseb minu eest,
Ta teab kõike ette ja on täna väeliselt minuga,
Ta ei hülga ega jäta mind kunagi.
Kuna teemaks on muretsemine ja mainisin seda ka kodus,
siis küsiti minult,
kas peaksime muretsema rohkem või vähem.
See ehk hämmastab sind, kuid Piibel õpetab mõlemat.
Teatud asjades õpetab Ta meid muresid Tema peale heitma,
kuid teistes asjades muretseme koos Jumalaga.
Tahan esitleda mõlemat poolt, kui Jumal selleks armu annab.
Palvetame hetke.
Issand Jeesus, täname Sind, et oleme Sinu ligiolus.
Täname, et kohtud meist igaühega, tunned igaühte meist,
tead meie mõtteid ja elusid.
Täname, et Sinu armu läbi võime täna puhata Sinus
ja Su ligiolus.
Ma palun, et aitaksid mind minu nõtruses,
et Sinu sõna võiks meiega rääkida, et võiksime lahkuda siit muutunuina
ja kasvanuina, nagu algul palvetasime.
Jeesuse nimel.
Kui oled täna täis muret,
siis Jeesuse õpetuse järgi võid end õndsaks pidada.
Jumala kogudus pole koht, kuhu tulevad need,
kel kõik hästi, vaid Jumala sõna ütleb:
"Õndsad on murelikud." (Soome tõlge).
Kas pole hämmastav?
Võid tulla nii nagu oled ja Jeesuse sõnul oled sa õnnis,
ehk taevaselt õnnelik. Kas tead miks?
Kuna Jeesus suudab sind täna õnnelikuks teha.
Temast võib saada sinu õnn. Tema tundmine võib olla sulle kõik,
Tema rahu võib olla sinu rahu.
Seepärast ütles Ta: õndsad on murelikud.
Asi pole sinu olukorras, vaid selles, milline Jumal meil on.
Nii et ära muretse, kui oled murelik.
Lase Jumalal end täna lohutada ja kinnitada.
See on minu palve täna, et murelikud leiaksid lohutust
Jumala sõnast ja Püha Vaimu värskendavast ligiolust.
Las see sõna peseb meid.
Loen alustuseks pika lõigu Mäejutlusest.
Loen täna palju Piiblit, loodetavasti see rõõmustab sind.
"Seepärast ma ütlen teile: Ärge muretsege oma hinge pärast,
mida süüa, ega oma ihu pärast, millega riietuda!
Eks hing ole enam kui toidus ja ihu enam kui rõivas?
Pange tähele taeva linde: nad ei külva ega lõika
ega kogu aitadesse, ning teie taevane Isa toidab neid.
Eks teie ole palju enam väärt kui nemad?
Aga kes teie seast suudab muretsemisega oma elule
ühe küünragi juurde lisada?
Ja rõivastuse pärast, mis te muretsete?
Pange tähele lilli väljal, kuidas nad kasvavad:
ei näe nad vaeva ega ketra, aga ma ütlen teile,
et isegi Saalomon kogu oma hiilguses
ei olnud nõnda ehitud nagu igaüks neist.
Kui aga Jumal nõnda rüütab väljal rohtu, mis täna on
ja homme visatakse ahju,
eks siis veelgi enam teid, te nõdrausulised!
Ärge siis hakake muretsema, öeldes: Mis me sööme?”
või Mis me joome?” või Millega me riietume?”
Sest kõike seda taotlevad paganad.
Teie taevane Isa teab ju, et te seda kõike vajate.
Aga otsige esmalt Jumala riiki ja tema õigust,
siis seda kõike antakse teile pealegi!
Ärge siis hakake muretsema homse pärast,
sest küll homne päev muretseb ise enese eest!
Igale päevale piisab oma vaevast."
Kui mõelda sellele tekstile,
siis meie lihalikkus pöörab selle pea peale.
Hingevaenlane pöörab kõik meie mõttemaailmas pea peale.
Mingis mõttes on see šokeeriv tekst -
ei tohiks millegi üle muretseda ja tuleks otsida vaid jumalariiki.
See nagu ei sobiks lihast ja verest inimesele,
kes elab keset siinse elu segasummasuvilat.
Kas Jeesus on valetaja või on Tema sõna dünamiidiks
meie hingele, meelele ja mõtetele?
Ehk õpetab Ta meid jätma selliseid muresid,
mida me ei peaks muretsema, Issandale?
Sest on teisi muresid, mida Ta koos meiega kanda tahaks?
Inimene takerdub kergesti endasse
ja kogu energia kulub enda muredele ja probleemidele.
Siis öeldakse, et kui aega üle jääb, otsin ka jumalariiki.
Kord kaebasin ühele vennale, kui raske on Issandale aega leida.
Ta ütles: Sa ei leia kunagi aega Issandale,
sa võtad selle aja.
Nii see käib.
Elus ei juhtugi,
et su 24 tundi kuluvad kergelt Issandale.
Pead võtma selle aja, kui usud, mida Jeesus ütleb:
Otsige esiti Jumala riiki.
Teisisõnu: rajage tee Issandale enne kõike muud
ja vaadake, mis juhtub.
Jeesuse õpetuses oli hea küsimus: kes suudab muretsemisega
oma elule kasvõi küünra lisada? Kas keegi võib käe tõsta?
Kui paljudel see õnnestunud on?
Karm tõde on vastupidine:
paljude inimeste elu on murede tõttu lühenenud.
Seepärast on Jeesuse küsimusel tõsi taga:
kui paljudel on õnnestunud muretsemisega õnnepäevi lisada?
Tuleb hoopis südamevaevusi, stressi, ahistust, hingamisraskusi jms,
selle asemel, et seda kõike Issandale visata.
Jeesus ütleb: Seal kus teie aare on, seal on ka teie süda.
Tehke sellest endale test:
mille kallal enim aega veedad, selle külge klammerdub su süda.
Ühele on see rahapuudus, teisele rahaküllus.
Guugeldasin netist, mille üle inimesed muretsevad.
Rikkad mehed muretsevad enim oma raha pärast.
Kui usud piilupart Donaldit,
siis tal oli alati mure ja häda oma rahade pärast.
Kas pole põnev, et üks muretseb oma rikkuste pärast,
samal ajal kui teine muretseb oma vaesuses.
Mõnede uurimuste järgi jõuavad kiirelt rikkaks saanud,
kes näiteks USAs või Inglismaal said äkitselt miljoneid,
paari-kolme aastaga samasse kohta, kust alustasid.
Nende lotovõidust sai nende elu suurim viletsus,
kõik läks koos sellega metsa.
Ometi ajab kogu maailm seda taga ja pidevalt kuulutatakse,
et selles peitub su õnn.
See ei tähenda, et poleks rikkaid, kes on rõõmsad ja rahul Issandas,
kes on targad majapidajad.
Ära raiska oma aega ega taotle valesid asju.
Issand ütleb: Otsige esiti jumalariiki.
See, millega end enim hõivan, haarab ka mu südame.
On see ehk mõni mure
või olen ma hõivatud kaduva maailma taotlemisega?
Võime kõrvutada oma muresid Kõikvõimsa Jumalaga,
sellega, et Jeesus Kristus nõustus laskuma oma aust
pimedasse maailma, et meid päästa.
Samas võin oma elu ühe murega nii umbe ajada,
et must pole ligimesele enam mingit kasu.
Seepärast on illusioon kujutleda, et mu mured on vaid minu rida.
Minu murede pärast kannatavad teisedki mu ümber,
ja kui olen rõõmus Issandas, saavad teisedki sellest osa.
Seepärast pole minu suhtumine muredesse vaid minu isiklik asi.
Paulus õpetab samu asju Filiplaste 4:6 -
Ärge muretsege ühtigi, vaid teie vajadused saagu kõiges
Jumalale teatavaks tänuütlemisega palumises ja anumises.
Jumala sõna pole meie vajaduste suhtes ükskõikne.
Ta teab, mida me vajame, kuid Ta õhutab meid
oma vajadustega Jumala juurde minema.
Mis juhtub, kui heidame oma mured Jumala peale?
Sõna ütleb: "Jumala rahu, mis on ülem kui kogu mõistmine,
hoiab teie südamed ja mõtted Kristuses Jeesuses."
Jumala rahu tuleb asemele, kui oma mured Temale heidame.
Võime Tema lastena täiesti ausalt rääkida, mis viga on.
Kuid teeme seda tänulikult, usaldades Jumalat,
kellele kuulub kõik vägi ja võim.
Usun, et see on Jumala tarkus,
et Ta õpetab meid elama päev korraga Teda usaldades.
Mõelge, kui paluksime abi One Way rahaasjadesse,
ja Issand annaks meile kohe 10 miljardit.
Niisama lihtsalt.
Mis kogudus siis ära lõpetaks?
Palvetamise.
Kogudus hakkaks lootma sellele, et meil on 10 miljardit,
meil pole midagi viga;
jumalariigi töö edeneb ilma igasuguse mureta;
jõuan isegi surra, enne kui see 10 miljardit otsa saab.
Ei mingit palvetamist enam Issanda poole.
Tänu Issandale, et Ta hoolitseb meie eest
üks päev korraga, vahel isegi nädal korraga.
Kui paljud on kuulnud George Müllerist?
Päris paljud.
See Saksa päritolu mees elas 19. sajandil.
Ta tundis algul, et peab kuulutama evangeeliumi juutidele,
kuid Issand juhtis teda mujale,
ning lõpuks rajas ta rohkesti lastekodusid.
Ta hoolitses kümnete tuhandete laste eest.
Loen praegu raamatut temast, mille pealkiri ütleb,
et ta julges loota Issandale orbude vajaduste katteks.
See oli väga hea pealkiri.
Tundus, et Jumal hoolitses tihti tema eest üks söögikord korraga.
Mitte alati isegi terve päeva toidunormiga varustades,
vaid söögikord-haaval.
Kuulsin kunagi varem, kuidas Müller kogus lapsed hommikusöögile,
laual olid vaid tühjad taldrikud ja majas polnud mingit toitu.
Müller palvetas: Aitäh Issand, et Sina õnnistad meie hommikusööki.
Kõlas koputus. Maja ees oli lagunenud piimavanker
ja piimamees ei teadnud, kuhu piima panna.
Nii sai Müller hommikusöögiks piima.
Eelneval ööl ütles Issand leiburile, et ta viiks Mülleri lastekodule leiba.
Neis imedes elas ta aasta aasta järel.
Kord andis keegi talle 500 naela ja nad elasid sellest paar aastat
üsna lihtsat ja muretut elu, kuid siis algasid uued koolid
ja kunagi ei lahenenud see lõplikult.
Ärge muretsege ühtigi, vaid teie vajadused saagu kõiges
Jumalale teatavaks, on meie juhtnöör.
Kui meil oleks kõik selge, lõpetaksime palumise,
mõeldes, et meie elu on meie kätes.
Tegelikult ei kuulu meile ükski südamelöök ega hingetõmme,
kui Issand seda meile oma armus ei annaks.
Ka Peetrus õpetab sama:
Alanduge siis Jumala võimsa käe alla, et tema teid ülendaks õigel ajal;
heitke kõik oma mure tema peale, sest tema peab hoolt teie eest!
Külvaja võrdumis räägitakse meile muretsemise tagajärgedest.
Räägitakse Jumala sõnast, mis langes ohakate sekka.
"Mis ohakate sekka kukkus, on aga need, kes sõna küll kuulsid,
ent edaspidi lämmatavad neid muretsemised."
Siin on huvitav väljend: nad lämbuvad.
Nad jõuavad murede tõttu lämbumispunkti,
nagu ootaksid nad iga hetk oma elu viimast hingetõmmet.
"Edaspidi lämmatavad neid muretsemised ja rikkus ja elulõbud."
Siingi on mõlemad - nii mured kui rikkus.
Jumala sõna õpetab,
et meie turvatunne ja rikkus on üksnes Jumalas.
Seda ei röövi vaesus, ja rikkus ei lisa sellele midagi.
Kui need asjad meid lämmatavad, ei saa meie vili küpseks.
Jeesus käskis oma rahval minna ja mitmekordselt vilja kanda.
Tasub tähele panna,
et saaki röövib muretsemine tühjade asjade pärast.
Sama koht Matteuse evangeeliumis:
"Ohakate sekka külvatu on see, kes sõna küll kuuleb,
ent selle ajastu muretsemised ja rikkuse petlik ahvatlus
lämmatavad sõna ning see jääb viljatuks."
Luuka evangeeliumis võrdleb Jeesus muretsemist purjutamisega.
"Aga hoidke end, et teie süda ei oleks koormatud liigsöömise
ega purjutamise ega argielu muredega."
Pane tähele, et need seatakse samasse konteksti.
On sama ohtlik nii muretseda kui ka purjutada.
"Et see päev ei tuleks teie peale äkitselt."
Kas see kirjakoht üllatas sind?
Keegi meist ei imetle purjutamist, kuid mõned armastavad muretsemist.
Muretsemisest võib saada isegi osa inimese ideniteedist.
Võib isegi veider ilma tuttavate muredega olla.
Oleme rääkinud asjust, mille pärast me ei peaks muretsema,
nüüd räägin, et peaksime ikka muretsema küll.
Kui oleme Jumalaga osaduses ja mitte veel Tema auhiilguses,
on tervislik mõningate asjade pärast muretseda.
Nehemjas öeldakse - Ja nemad ütlesid mulle:
Need, kes seal maal vangiviimisest on alles jäänud,
on suures õnnetuses ja häbis,
Jeruusalemma müürid on maha kistud
ja selle väravad tulega põletatud."
Kui ma neid sõnu kuulsin, siis ma istusin maha,
nutsin ja leinasin mitu päeva,
ja ma paastusin ja palvetasin taeva Jumala ees."
Kogudusel on aeg põlvili Jumala ette minna,
kui nad seda veel teinud pole.
Näeme sama pilti,
mida Nehemja kuulis pagulusest naasnute kohta.
"Nad on suures õnnetuses,
Jeruusalemma müürid on maha kistud."
Siin riigis kistakse maha Jumala sõna kohaseid seadusi,
maad võtab jumalatus.
Kuidas kogudus sellele reageerib?
See pole vaid rõõmupidu.
Meid õhutatakse säilitama rõõmu Issandas,
kuid meid on kutsutud kandma seda muret,
mida Jumala süda tunneb hukkuva maailma pärast.
Seda tegi Nehemja. Ta nägi reaalsust,
kuid ta ei jäänud muretsema, vaid murest aetuna
läks ta kaastundes Jumala ette. Siin on suur vahe.
Kas ma jään muretsema?
Koguduse koosolekul võiksime kõik ükshaaval halbu uudiseid rääkida.
Kui halb on EL, kui halvad on meie poliitikud,
kui kallid on metroopiletid, kui kallis on toit.
Selline muretsemiskoosolek, ja kogudus lahkuks "värskendatult".
Võime tõde silmast silma vaadata, kuid Jumala rahvas ütleb:
Issand, ilmuta end! Too oma vägi siia pimeduse keskele!
Tee minust palvetaja, kes hüüab sinu palveid hiilgusse.
Anna mulle kaastunne nende suhtes, kes ei tunne Kristust,
ja elavad maailmas ilma Jumalata.
Nehemja tegi nii.
Paulus kandis muret koguduse olukorra pärast.
Ta kirjutab Korintose kogudusele: "Et ihus ei oleks lõhestumist,
vaid et liikmed üksmeelselt muretseksid üksteise eest."
Siin kasutatakse sama kreekakeelset sõna 'muretseksid'.
Me ei saa elada muretuina.
Kuskil öeldakse, kuidas saad jätkata oma muretut elu,
kui näed oma venda näljas või puuduses olevat.
Sama mure oli ka Paulusel.
"Mul ei ole kedagi teist niisama tublit,
kes tõeliselt teie eest muretseks.
Kõik taotlevad ju enda oma, mitte Kristuse Jeesuse oma."
Paulus muretses koguduse pärast, tal oli karjase süda.
Ta ei saanud olla muretsemata, kui kogudus elas korratult
ning igatses enda kõrvale neid, kes seda muret jagaksid.
Lisaks kirjutab Paulus:
"Peale kõige muu päevast päeva rahva kokkuvool minu juurde,
mure kõigi koguduste pärast.
Kes on nõder, ja mina ei oleks nõder?
Keda kiusatakse, ja mina ei süttiks?"
Märkame Pauluse elust, et ta ei olnud murest murtud,
ta ei olnud murest masenduses, kuid ta polnud ka ükskõikne
ning muretu koguduse olukorra ja kaasinimeste suhtes.
Ta muretses koguduse ühtsuse ja heaolu eest.
Ta tegi kõik, et kogudus võiks elada Püha Vaimu värskendavas ligiolus.
See on tänaseks kõik.
Esa-Pekka Mattila jätkab nädala pärast sama teemat.
Loodetavasti kohtume! Õnnistatud nädalat!
"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
One Way - Üks tee
Uurime oma saate vaadatavust Eestis.
Kui tänane saade sind puudutas,
palun teata meile sellest e-postiaadressil -
toimisto@onewaymission.fi
Tõlge: Monika Jaaguri