"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
ONE WAY - ÜKS TEE
Ma tahan laulda, kuulutada -
ei leidu maailmast miskit paremat.
Ta on tee, tõde, Ta on elu,
uue elu leida võid sa Temas.
Selle viisiga algas One Way saade.
Saate toob teieni Soome misjoniühendus One Way Mission.
Tere tulemast saatesse!
Tänases õpetusosas räägib Esa Juutilainen kristlase kasvust.
Enne näeme One Way Hiina tööd tutvustavat filmi,
mille on teinud Irmeli ja Miika Kojonen.
Lootus paremast homsest
One Way Hiinas
Hiina on võimsate vastuolude maa.
Esiisade traditsioonid ja iidne kultuuripärand
segunevad põnevalt 21. sajandi tehnoloogiauuenduste
ja majanduskasvuga.
Samal ajal käib riigis võimas vaimne murrang.
Meie tiim elab hutongi, ühe kitsastänava äärses hotellis.
Oleme tunnistajaiks hiinlaste argipäevale.
Reisi vältel on meil mitmeid toredaid kohtumisi kohalikega.
Kogeme pidevalt, kuidas eestpalved meid kannavad.
Tutvume Keelatud linna ja Hiina müüriga.
Müürile tõuseme suusalifti taolises tõstukis,
mis on vapustav kogemus vähemalt osadele meist.
Liftiteekonna vältel jääb meie alla mitmekümnemeetrine sügavik.
Müüri tipus avaneb muljetavaldav vaatepilt
raskestiläbitavale mäestikule, kust kunagi algas Mongoolia.
Hiinas käib võimas vaimne murrang.
Janu Jumala sõna järgi on suur.
Ühes Pekingi koguduses rõõmustas meid paljude noorte nägemine.
Meid tervitasid tuttavad lauluviisid.
Tipptunnil edeneb Pekingi liiklus 6-realistel sõiduradadel loiult.
Teel Pekingi äärelinna
on teel taustaks muljetavaldavad pilvelõhkujate tornid.
Vägevat majanduskasvu ei naudi aga kõik.
On ka reelt mahapudenenuid.
Lastekodus "Kaunid sadamad" hoolitsetakse mahajäetud laste eest,
kellest enamik on puudega.
Kui One Way Mission siin mõne aasta eest tööd alustas,
poleks keegi osanud arvata, milliseks see kujuneb.
Lastekodus sünnivad imed.
Lastekodu juhatab südamlik, usklik abielupaar Jean ja Paul,
kelle Jumal läkitas Pekingis One Way koostööpartneriteks.
Paljud hoidjad on vaatamata noorele eale
kogenud elu karmimat poolt.
Armastuse ja hoolitsuse õhkkonnas saavad nad rahus paraneda.
Lastekodu atmosfäär ja peretunne on intiimne ja turvaline.
Sellest saavad jõudu kõik.
Noored hoidjad kogunevad hommikul enne laste ärkamist ühispalvele.
Ka õhtuti kogunetakse Jumala sõna äärde.
On hommik. Lapsed ärkavad oma võrevoodites.
Pärast hommikuprotseduure järgneb hommikusöök.
Selle poisi nimi on Boaz. Ta sündis südamerikkega.
Lastekodusse saabus ta 14-kuuselt, kuid kaalus vaid 2,5 kilo.
Tema seis oli väga tõsine ja ta oli suremas.
Lastekodu poleks ehk julgenud teda vastugi võtta,
kui oleks teatud tema seisundi tõsidust.
Boaze eest hoolitsemine oli raske, sest ta ei suutnud isegi eriti süüa.
Hoidjad pidid teda algul ööpäevaringselt valvama.
Nad lootsid siiski, et kuna Jumal oli Boaze lastekodusse toonud,
suudab Ta ka poisi tervendada.
Nad jätkasid kannatlikult tööd.
Täna on Boaz palju tugevam ja kaalub ka rohkem.
Boaze ellujäämine on võimas palvevastus
nii lastekodu personalile kui Soome eestpalvetajatele.
Kui Boaz jõuab nõutud kaalu, läheb ta südameoperatsioonile.
"Kaunid sadamad" said uued valgusküllased ruumid.
Müüridega kaitstud õuele rajati rikkalik aiamaa,
kust saab söögilauale puhtaid juurvilju.
Avarast mängutoast pääseb otse hoovi,
kus lapsed iga päev õues käivad.
Nüüdki päike paistab ja peab välja pääsema.
Väiksed jalad lupsavad kingadesse.
Lapsi vaadates täitub süda tänuga.
Nende väikeste kohta ütles Jeesus:
"Vaadake ette, et te ühtainustki neist pisikestest ei põlgaks."
Siin kogevad nad armastust ja hoolitsust,
kuni pääsevad palve toel adoptiivperedesse.
One Way Soome tiimile on lastekodu külastamine
reisi kaalukaim osa.
Tutvume laste argipäevaga.
Osa tiimiliikmeist on aastaid lastekodu sponsoriteks olnud.
Neile tähendab visiit kinnitust sponsorvanema kutsele
ja eestpalvele.
Lastekodus valitseb soe õhkkond.
Lapsed muutuvad hoidjatele peagi kalliteks.
Väljakutse ongi selles, kui laps läheb adoptiivperesse.
Adoptiivvanemad kutsutakse tavaliselt mõneks päevaks lastekodusse
lapsega tutvuma.
See on osutunud kasulikuks nii lapse kui vanemate seisukohast.
Hoidjad jäävad samuti last igatsema
ja nii on pehme üleminek neilegi lihtsam.
Siiski nutavad hoidjad iga lahkunud last taga.
Lastekodu sponsorvanemad ei saa omale isiklikku last,
sest lapsed on kodus vaid seni, kuni neile leitakse adoptiivkodu.
Ometi võib laste siinveedetud aeg olla tulevasele arengule oluline.
Paljudel lastel on huule-suulaelõhe või südamerike.
Lapsed pääsevad operatsioonile, mis aitab neil normaalselt areneda.
See kõik nõuab raha ja avatud südameid,
kes jaksavad ustavalt ja palvetades toetada
nende väikeste esimesi samme.
Seepärast vajame hädasti uusi sponsorvanemaid ja toetajaid.
Nüüd on käes õpetusosa.
Esa Juutilainen õpetab teemal "Kristlase kasv".
One Way Pühapäevapidu Helsingis kell 12.00, Vuorikatu 19
Paulus ütleb Filiplaste 3:14, et kui vaid sama teed jätkame,
kuhu oleme jõudnud.
Olulisim pole see, kui kiiresti usuelus edeneme
või kui kaugele oleme jõudnud, vaid et jätkame sama teed.
Kui olen mõelnud, mis tee see on,
siis olen oma elus kogenud, et see on Jumala armu tee,
kus Ta meid kasvatab. Sellel teel Ta meid edasi viibki.
Maailma sündides on iga inimene väga abitu.
Kõik väikelapsed sõltuvad teiste hoolitsusest.
Nii oleme ka meie kristlastena.
Usule tulles oleme kui vastsündinud lapsed.
Vajame, et meid toidetaks, meie eest hoolitsetaks,
ja et meil oleks turvaline kodu.
Vaimse lapsepõlvega on seotud samad asjad, mis tavalapsepõlvegagi.
Väikest last toidetakse ja hoitakse
ning laps seab peres tingimused.
Kõik, kellel lapsi on, teavad, et pärast lapse sündi,
tegutseb pere lapse tingimustel.
See võib olla üsna revolutsiooniline, kui pereelu nii drastiliselt muutub.
Miski pole nii nagu varem.
Hiljemalt siis peavad vanemad täiskasvanuks saama.
Täiskasvanuks saamine tähendab,
et ei saa enam enda meele järgi elada,
vaid tuleb elada teiste meele järgi ja tingimustel.
Me ei saa enam elada, otsides naudinguid ja lõbu.
Tuleb võtta uus hoiak elule -
loobuda oma vajadustest lapse heaks.
Laste sünnitamises ja kasvatamises teostub pere eesmärk maailmas.
See on pere eesmärk ja ka koguduse oma.
Tihti annab teadlikkus perre sündivast lapsest
vanemaile motivatsiooni täiskasvanuks saada.
Näen seda ka oma keskmises pojas, kes saab peagi lapse.
Meile on see esimene lapselaps.
Olen täheldanud nende elus täiskasvanuks saamist -
nende elu muutub tõsisemaks.
Seda on huvitav kõrvalt jälgida.
Kui seni on lõbutsetud,
siis nüüd tuleb mõelda elule uutes tingimustes.
Teadlikkus peatsest lapse sünnist
sunnib noored täiskasvanud täiskasvanuks saama,
oma elu eest vastutust võtma ja valmistuma lapse sünniks.
Ka kogudusel on ülesanne maailma lapsi sünnitada,
neid toita ja kasvatada.
Vaid küpsete täiskasvanute kogudus võib sünnitada ja kasvatada tervelt.
Miski ei anna paremat nägemust täiskasvanueast
kui nägemus hingede võitmisest, inimeste usule tulemisest
ja ärkamisest.
Kui meil on nägemus, et Jumal annab ärkamise,
mõistame, et peame olema valmis saama vaimseteks isadeks-emadeks
uutele usklikele.
Olen näinud ärkamist koguduses, mis polnud valmis seda vastu võtma.
See nõuab koguduselt sama, mida perekonnaski - ohverdamist.
Kui me pole selleks valmis, on paljude usuletulek katastroof.
Mul on 30 aastat olnud nägemus, et Jumal annab ärkamise.
See põleb mus üha enam. Usun, et see on väga lähedal.
See tähendab,
et peame valmistuma nende vastuvõtmiseks.
Meil peaks alati olema hoiak olla vaimulikud emad-isad neile,
kes on meist vähem aega usus olnud.
Hakkasin kord mõtlema sellele.
Nagu juhuslikult on mu elus olnud alati etappe,
kui olen saanud kellelegi vaimulikuks isaks olla.
Keegi on sattunud minu mõjusfääri, kelle eest olen pidanud hoolitsema,
kellega olen pidanud palvetama ja aitama neil usus kasvada.
See on tegelikult väga rahuldustpakkuv.
On hea meeles pidada, et lapsel on õigus olla laps,
kuni ta väike on.
Keegi ei naera, kui laps kõndima hakkab.
Kui üritame komberdades oma usuelus midagi saavutada,
siis me ei julge, kuna kardame teiste naeru.
Aga kui väike laps kõndima hakkab, ei naera keegi, kui ta kukub.
Ma ei tea kedagi, kes naeraks.
Kui aga usklik hakkab usuelus midagi proovima ja liikuma,
tuleb meil neid julgustada.
Peame aktsepteerima, et laps on laps ka usuelus.
Kui noor on noor, peame aktsepteerima,
et nad on noored, kuni nad noored on.
Jeesus ütles Peetrusele Johannese 21:8 -
Tõesti, tõesti, ma ütlen sulle,
kui sa olid noor, vöötasid sa end ise ning läksid, kuhu sa tahtsid,
aga kui sa vanaks saad, siis sa sirutad oma käed välja
ja keegi teine vöötab sind ning viib sind, kuhu sa ei taha.
Jeesus räägib siin Peetruse surmast,
kuid Jeesuse lause kuulub nooruse juurde:
inimene elab oma rõõmude ja tahtmiste järgi.
Vananedes omandab inimene terve mõtteviisi
ja soovib vastutust võtta ning end teiste eest ohverdada.
Paulus ütleb enda kohta Galaatlaste 2:20 -
"Nüüd ei ela enam mina, vaid Kristus elab minus."
See on usuelu eesmärk -
me ei ela enam endale, vaid sureme endale,
ja elame Kristusele.
Paulus jätkab:
"Ja mida ma nüüd elan ihus, seda ma elan usus Jumala Pojasse,
kes mind on armastanud ja on iseenese loovutanud minu eest."
Jeesus loovutas end meie eest.
Ka meie usu eesmärk peaks olema elada teistele meelepäraselt,
mitte iseendale.
Roomlaste 15:1 - Aga meie, kes oleme tugevad,
peame kandma jõuetute nõrkusi ega tohi elada enese meeleheaks.
Igaüks meist olgu meelepärane ligimese heaks tema ülesehitamiseks.
On hea meeles pidada, et koguduses on alati nõrku,
on alati neid, keda tugevad peaksid toetama.
Mõned on kauem, mõned vähem usus olnud,
kõik ei kasva ühes tempos,
tugevamad peavad aga nõrgemaid toetama.
Koguduses peab olema ruumi kõigile.
End vaimseks pidavate eesmärk peaks olema
saada Kristuse sarnaseks.
Usule tulek ei tähenda, et oleme kohe vaimsed.
Inimene on kui 3-kordne maja, kus on vaim, hing ja ihu.
Usule tulles valitseb inimest lihalikkus,
teisel kohal on hingelisus ja kolmandal vaimsus.
Pärast usule tulemist tõuseb vaimsus teiseks,
kuid hingelisus on endiselt kõrgemal.
Paulus kirjutas korintlastele: Te olete alles lihalikud.
Ometi rääkis ta usklikega.
Nende lihalikkus ilmnes tülitsemises.
Pärast usule tulemist peaksime püüdlema selle poole,
et valitsema hakkaks vaimne inimene,
ning et meid juhiks ja valitseks Jumala Vaim.
Vaimne kasv ei tähenda, et muudame end ise,
vaid laseme Jeesusel end muuta.
Vaimne kasv tähendab kanda vilja, mida me pole ise tootnud.
Jeesus ütleb Johannese 15:4 - "Jääge minusse, ja mina jään teisse.
Nii nagu oks ei suuda kanda vilja omaette,
kui ta ei jää viinapuu külge,
nõnda ka teie, kui te ei jää minu külge.
Mina olen viinapuu, teie olete oksad. Kes jääb minusse ja mina temasse,
see kannab palju vilja,
sest minust lahus ei suuda te midagi teha."
Vaid Jeesuses püsides võime vilja kanda.
Vili küpseb vaid siis, kui oks püsib tüve küljes.
Ilma Jeesuseta ei saa me midagi teha.
Vaimu vili räägib sellest, et kristlane on kasvanud.
Tõelisi vaimu vilju näevad vaid teised, mitte meie.
Kui kujutleme, et meil on vaimu viljad,
mida näeme vaid meie, aga mitte keegi teine,
pole tegemist vaimu viljaga.
Üks usklik ütles, et kui usklik oma vaimu vilja näeb,
sööb ta selle ära.
Väga sügav tarkus.
Vaimne kasv algab inimese usule tulekust.
Kui ta sünnib tervesse peresse, saab tervet toitu,
algul piima, hiljem tahket rooga, ning saab turvalised raamid,
saab ta iseenesest täiskasvanuks. See on loomulik areng.
Ebanormaalne on see, kui laps ei saa täiskasvanuks.
Kasv täiskasvanuikka on normatiivne.
Kui laps ei kasva, on tegemist kasvuhäirega.
On täiesti normaalne, kui laps käitub nagu laps,
ja noor nagu noor.
Aga kui täiskasvanu hakkab käituma nagu laps või noor, on midagi viltu.
Olin kord ujulas, kui sinna saabus erikooli poisterühm.
Nimetame neid poisteks, aga nad on täiskasvanud,
kes on jäänud intellektuaalselt lapse tasemele.
Nad ei hüpanud täiskasvanute, vaid laste basseini,
kus neil oli väga lõbus vett pritsida.
Seda oli ju tore vaadata, aga kõik lapsed põgenesid.
Mingil hetkel pidi ujula personal sekkuma.
Vahel käitume meie, usklikud täiskasvanud, ka nii.
Inimesed, kes peaksid vaimselt täiskasvanud olema,
käituvad nagu väiksed lapsed.
See ilmneb vastutuse vältimises, vaid endale mõtlemises,
tühja-tähja pärast tülitsemises.
Kadetsetakse ja räägitakse teistest halba.
Meil on samuti kolm poissi.
Kui kuhugi autoga läksime, nad alati tülitsesid tagaistmel.
Tuli kõik trikid käiku lasta et tüli lõpetada.
Kasutasime altkäemaksu, väljapressimist, ähvardamist jms.
Keskmine poeg ütles kord vihaselt: "Ema, Ekku vaatab mind",
ja sellest algas tüli.
Veidi aja eest lugesime ajalehest, kuidas väikelaps oli autos kaevanud,
et teine hingab tema poolt.
Ja kõik need asjad tekitavad põhjalikke tülisid.
Kord istusid poisid kenasti ja lugesid koomikseid.
Äkitselt tuletas vanem poeg meelde mingi vana asja
ja hakkas tüli norima.
Küsisin, kas ta peab seda vana asja surkima,
kui nad olid nii kenasti olnud.
Ekku vastas:
"No millestki muust ei paista ju tüli tekkivat."
Esa Juutilaise õpetus jätkub nädala pärast.
Kohtumiseni! Õnnistatud nädalat!
"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
One Way - Üks tee
Uurime oma saate vaadatavust Eestis.
Kui tänane saade sind puudutas,
palun teata meile sellest e-postiaadressil -
toimisto@onewaymission.fi
Tõlge: Monika Jaaguri