"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
ONE WAY - ÜKS TEE
Ma tahan laulda, kuulutada -
ei leidu maailmast miskit paremat.
Ta on tee, tõde, Ta on elu,
uue elu leida võid sa Temas.
Nii algas aasta viimane One Way saade.
Saate toob teieni Soome misjoniühendus One Way Mission.
Tere tulemast saatesse!
Möödunud aasta oli One Way 30. juubeliaasta.
Tähistasime sünnipäeva septembris.
Tegime sünnipäevaks ka video One Way töö ja ajaloo kohta
"Alghetkest tänapäevani".
Nädala eest nägime video algust, täna näeme selle lõpuosa,
mis räägib misjonitööst kolmel eri kontinendil.
Esimesena maabus One Way Indias.
2000. a läks 10-liikmeline tiim Indiasse.
Lendasime Goasse ja seejärel läbisime rongiga kogu India.
Tollal ei teadnud veel keegi, mida India töö kätkeb.
Reisi sihiks oli külaevangelisatsioon
ja kohaliku koguduse julgustamine.
Viimasel hetkel ühinenud Tapani Suonto
sai viimasel päeval Issandalt sõna Jesaja 1:17 -
"Mõistke vaeslapsele õigust, lahendage lesknaiste kohtuasju!"
See oli juhatusele huvitav väljakutse.
Raha polnud ja India oli hirmus kaugel.
Otsustasime siiski julgelt vaadata, mida Issand teeb.
India oli varasemast tuttav. Mul paluti töö eest vastutada.
Esimene väljakutse: hankida džiip.
Keegi ei teadnud, kaua see aega võtab.
Saime siiski rahad mõne nädalaga.
One Way rajas juba järgmisel aastal oma töökeskuse Vijayvadas
ning hakkas aitama abivajavaid leski ja orbe.
Palgati ka esimesed pastorid kogudusi alustama.
Järgmisel aastal hankisime krundi
One Way küla ehitamiseks Andra Pradeshis.
Krunt oli naabruses asuva Pottipadu küla lähedal.
Seal on näha meie krundi piir.
Seal, kus tiimiliikmed seisavad, on krundi välispiir.
Suurem osa ümbruskonnast on mangopuude mets.
Orvud paluvad omale kodu kohas, kuhu kavandatakse lastekodu.
Lastekodu valmib järgmisel aastal.
Kuulasin raadiost One Way saadet, kus kutsuti India reisile.
Läksin kaasa ja nägin laste vajadusi.
Mul on alles üks film sellest ajast.
Paremas servas on 4-aastane Sambat.
Ta päästeti mõne päeva eest tänavalt,
pärast isa surma ja ema enesetappu.
Sambati jaoks on kõik alles uus ja ta vaatab, mida teised teevad,
kuidas peaks käituma.
Täna on Sambat noor tudeng ja osaleb Friday for Christ tegevuses.
Paljud neist orbudest on tänaseks abielus,
neil on head ametid, nad toetavad One Way küla tööd.
Igal aastal lahkub üks sugupõlv ja asemele tuleb uus.
One Way külla ehitati invaliidide rehabilitatsioonikodu,
leskede turvakodusid, misjonimaja ja kirik.
Indias on palju invaliide.
Rehabilitatsioonikodu hakkas rahastama välisministeerium.
Kaarisilta on kohtumispaigaks, kus käivad invaliidid,
kus nad läbi vaadatakse,
ja leitakse neile professionaalse taastusravi võimalusi.
Seejärel naasevad nad koju.
Kaarisillast tehakse koduvisiite küladesse.
Leskede vajadused Indias on väga tõsised.
Üldiselt arvatakse, et leseks jäänul lasub needus.
Seepärast on nad hüljatud, vihatud ja näljased.
Paljud lootusetud lesed poovad end üles või uputavad end.
Nii kasvab pidevalt orbude arv.
One Way aitab külades leski toidu ja riietega.
Nõrgemas seisus leski aidatakse One Way küla turvakodudes.
Kui One Way küla valmis,
rajati Vijayvadas tänavalaste päästekeskus
ja One Way küla lähedal rehabilitatsioonikeskus.
Tegime Vijayvadas tänavalaste seas tööd aastaid
ilma oma töökeskuseta.
Sel ajal sündis sadade tänavalastega usaldussuhe.
Siis Jumal õnnistas meid ja paari viimase aastaga
oleme ehitanud mõlemad töökeskused.
One Way rajas ka oma kooli, mis pakub õpetust
lisaks One Way küla lastele ka hindu külade lastele.
Õpilasi on ca 600.
Soomes alates 1983. a tegutsenud Reede Kristusele kampaania
alustas tööd ka Indias.
Keskenduti tudenginoortele, keda kogunes üritustele sadu.
Kõige enam on korraga kohal olnud 8000.
Paljud meie lastekodudes kasvanud lapsed
on ühinenud Reede Kristusele tegevusega.
Töö jaoks ehitati töökeskus Gannavarami linna,
One Way küla lähedale.
India töö kasvades,
käivitati töö ka Hiinas ja Mongoolias.
Hiina oli tollal veel suletud maa, kus oli ohtlik Jeesusest rääkida.
Tundsime seal vaid üht Hiina pastorit ega osanud hiina keelt.
Mäletan, kuidas seisime Tiananmeni väljakul
ja vaatasime mööduvaid sõjaväelasi.
Tol hetkel tundus ülesanne võimatu.
Töö Hiinas läks imeliselt käima.
Seda hakkas vedama noor abielupaar,
kelle Püha Vaim meie juurde juhatas.
Rajati lastekodu hüljatud ja haigetele lastele.
Hakkasime aitama ka kriisiseisus noori tütarlapsi.
Alustasime kogudust ja ka kirjandustööd.
2005. a olime naisega Pekingis puhkusereisil.
Ühel hommikul tuli Tapani hommikusöögi ajal küsima,
kas meie lauas on ruumi. Tutvusime.
Kui ütlesin, et tulin äsja Mongooliast,
hüppas Tapani püsti, öeldes, et nad on kaks aastat palvetanud
võimalust Mongooliasse pääseda,
kuna Issand oli selle töö südamele pannud.
Peagi tuli Tapani kolme kaaslasega Ulan-Batorisse.
Nii see töö käima läks.
Töö pealinnas Ulan-Batoris käivitus kiiresti.
Rajati One Way töökeskus. Alustati evangeliseerimistööd,
heategevus- ja vanglatöö. Käima läks ka kirjandustöö.
Mongoolias keskendus töö kiiresti vanglatele.
Palju vange tuli usule ja töö laienes ka vangide peredele
ning alkohoolikute aitamisele.
Samal ajal avati One Wayle kellegi teadmata ka teed
Mongoolia naaberriigis Nepaalis.
Kohtusin Nepaalis Saatchi Kurianiga
ja hakkasin paari sõbraga 2002. a tema tööd toetama.
Mõne aastaga kasvas töö nii suureks, et oli vaja juba suuremat toetust.
Siis lubas One Way oma õla alla panna.
Nii sattus One Way Nepaali.
Nepaalis on lastekodutöö ja kogudus.
Palju inimesi on usule tulnud, on alustatud uusi kogudusi.
Nepaalis kiusatakse kristlasi taga. Ka tööharu juhti on rünnatud.
Kuid meie töö jätkub.
Venemaal ja Eestis alustas One Way tiimitööd juba 80. aastail.
Osalesin noorena aastaid Kesk-Euroopas YWAMi slaavi töös.
Kui mind One Waysse Vene rühmade tiimijuhiks kutsuti,
tundus see omasena ja oli mul aastaid südames olnud.
Seejärel oleme tegutsenud peamiselt Karjalas,
lastekodudes, hooldushaiglates ja teistes asutustes.
Oleme teinud tööd ka juutidega. Tegevus ulatub Petroskoini välja.
Tööd on kõikjal väga palju.
Eestis keskendus töö peamiselt Tallinna.
Vanalinna tänavail peeti vabaõhukoosolekuid.
Oleviste kirikus toimusid õhtused ärkamiskoosolekud.
1990. a olin misjonärina Ugandas, et aidata pastor Wilson Sentongol
Mupendes esimest nelipühi kirikut avada.
2009. a tekitas põud seal kriisi ja pastor Sentongo palus meilt abi.
One Way Mission otsustas aidata.
Meil on seal kliinik, lastetöö, koolitöö ja tugev kogudusetöö.
2006. a tekitas põud näljahäda ka Malawis ja Mosambiigis.
Selle tulemusena pöördusid Marianne ja MacDonald Masamba
One Way poole abipalvega.
Nad olid äsja abiellunud
ja elasid Nkulambe orus keset näljahäda.
One Way reageeris ja alustas kohe abisaadetistega.
Samal aastal saabus kohale esimene One Way tiim.
Tol reisil tehti pika perspektiiviga plaan
oma One Way küla ehitamiseks Malawisse.
Kõigepealt valmis kliinikuhoone.
Seejärel hakkas tegevust toetama Soome Välisministeerium.
Samal ajal hakati päästma orbe ja ehitama lastekodu.
Järgnesid söökla, invaliididekeskus ja vanurite turvakodud.
Peagi vajati eriosakonda ka koolerapatsientidele
ning eraldi naistekliinikut ja kortereid personalile.
Ehitushanked olid tohutud, kuid saime nendega hakkama.
Meie tööpiirkond Malawis on üks maailma vaesemaid
ja sealne viletsus üllatas meid.
Kliinikusse tuli 1400 inimest kuus,
patsiente saabus palju ka Mosambiigist.
On vaja läinud tohutult ravimeid ja muud abi.
Vahel on koorem üsna raske olnud.
Orbe oli sadu. Me ei saanud neid kõiki vastu võtta.
Osad on endiselt külades ja nii alustati orbudeprogrammi,
mis hõlmab ka külades elavaid lapsi.
Invaliidide töö algas väikselt.
Invaliidide töökeskuse avamise järel hakkas töö edasi liikuma.
Täna näeme selget muutust külaelanike hoiakus invaliididesse.
See on palju positiivsem ja soojem.
AIDSihaigetele alustasime tugitööd, mis kasvas kiiresti rahvaliikumiseks.
Nad hakkasid üksteist toetama ja nende seas algas ärkamine.
Abitöö kõrval alustasime ka pastorite koolitusprogrammi.
Osaleb kümneid kohalikke pastoreid.
Nkulambe org asub Malawi ja Mosambiigi piiril
ning kogudusi on mõlemal pool piiri.
One Way ei unustanud ka Iisraeli.
Misjonireisid algasid 2000. a algul.
Abi- ja evangeliseerimistööd alustati nii juutide
kui palestiinlaste seas.
Naiste turvakodu Jeruusalemmas rajati koos kohaliku kogudusega.
Abivajavaid Palestiina kristlasi hakati aitama koos Alliance'iga.
One Way ühines Tel Avivis
ka prostituute aitava Door of Hope'i tööga.
Oleme juutidele võlgu, nagu Paulus ütleb.
Oleme saanud neilt kõik - pühakirja, Piibli,
tõotused, prohvetid; Jeesus sündis nende seas.
Evangeelium kuulub Pauluse sõnul kõigepealt juutidele.
Täna võime neid õnnistada, teha nende seas evangeelset
ja muud abitööd. Jumal tegutseb vägevalt.
One Way Mission tegutseb täna kolmes eri maailmajaos
ja kümnes erinevas riigis.
Kui One Way pärast kriisi taas liikvele läks,
ehitasime lühikese ajaga suure hulga erinevaid töökeskusi,
lastekodusid, tänavalastetöökeskusi ja invaliididekeskusi,
naiste, vanurite, leskede ning uimastisõltlaste
ja vabanevate vangide turvakodusid, kliinikuid, kirikuid, kogudusesaale,
teid, elektrijaamu ja muud infrastruktuuri.
Siit kirikust algas 1983. a sügisel töö.
Täna puudutab One Way töö kümneid tuhandeid
maailma eri paigus.
Kord ütles Jeesus:
Mulle on antud kõik meelevald taevas ja maal.
Minge siis ja tehke jüngriteks kõik rahvad.
One Way Missionit pole kunagi otseselt rajatud.
See sündis otsekui iseenesest, kuna läksime ja tegime,
mida Jeesus meid tegema õhutas.
Misjonikäsk on antud tervele kogudusele,
mitte vaid mõnedele professionaalidele.
Suur osa meie töötajaist on tegutsenud palgata
ning reisinud kaugetele misjonipõldudele omal kulul,
täites nõnda oma kutsumust.
Meile on olnud tähtis elada Püha Vaimu juhtimisel.
Oleme kõik need aastad uskunud preestriametisse
ja püüdnud aidata igal inimesel Jumala plaanides oma koha leida.
Sellest sündiski One Way Mission.
Kord kui naasen kodulinna ma
Seal ma kohtun hea sõbraga
Seal talle ütlen: sind pole unustan'd ma,
ta juhatas teed juurde Jeesuse.
Jalutasime koos öises Helsingis
Temaga ma esmakordselt palvetasin
Pean meeles teda, parim sõber ta
Kui teda kohtan, talle räägin nii:
Ma jätkan teed ei muud ma või
teekäija vaid ma õnn saadab mind
see sõnum uus on laulan õnnest ma
uue teema lauluks Jeesuselt ma sain.
Kord kui naasen kodulinna ma
Seal ma kohtun hea sõbraga
Seal talle ütlen: sind pole unustan'd ma,
ta juhatas teed juurde Jeesuse.
Nii lõppes aasta viimane One Way saade.
Tahan tänada kõiki vaatajaid kogu meie misjoniühenduse poolt
ning soovida Õnnistatud ja Head Uut Aastat!
Kohtume uuel aastal samal ajal samal kanalil!
"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
One Way - Üks tee
Uurime oma saate vaadatavust Eestis.
Kui tänane saade sind puudutas,
palun teata meile sellest e-postiaadressil -
toimisto@onewaymission.fi
Tõlge: Monika Jaaguri