"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
ONE WAY - ÜKS TEE
Ma tahan laulda, kuulutada -
ei leidu maailmast miskit paremat.
Ta on tee, tõde, Ta on elu,
uue elu leida võid sa Temas.
Nii algas jõulunädala One Way saade.
Saate toob saate teieni misjoniühendus One Way Mission.
Tere tulemast saatesse!
Möödunud aasta oli One Way Missioni 30. juubeliaasta.
30-aastast teekonda meenutati ja tähistati septembris.
Tegime peo jaoks ka One Way ajaloost rääkiva video
"Alghetkest tänapäevani".
Näeme kordusena video esimest osa,
mis räägib töö sünnist ja tegevusest siin kodumaal.
Enne seda külastame lühidalt Indiat,
kust saime värske jõulutervituse meie sealselt misjonipõllult.
Õnnistatud Jõule! Soovib: One Way küla, India
Tere tulemast One Way külla!
Mõne päeva pärast on meil jõulupidustused.
One Way küla laste jaoks on pidustused juba alanud.
Harjutame laule ja tantse ja meil on väga lõbus.
Nende jõulude ajal toimub
endiste kasvandike ja personali kokkutulek.
Tuleb suur pidusöök, palju laulmist ja tantsimist
ning katame kogu One Way küla tuledega.
Peo lõpus teeme kõik koos ilutulestikku,
nii et sündmus tuleb tuline ja ootame seda suure huviga.
Tere. Mina olen siin, et õpetada lastele mõned tantsud.
Olen väga elevil. Loodan, et saame hästi hakkama.
Häid Jõule!
Rõõmsaid jõule!
One Way Mission esitleb
Helsingi Vana kirik 23.09.1983
200 kristlast põlvitas palvetama oma kodulinna eest
ja liikus hiljem esimest korda Helsingi kesklinna tänavaile.
- Siia mahub veel istuma. Külgedel võib ruumi teha.
Tere tulemast!
Tervitame sõpru, kes evangeliseerima tulevad.
Alghetkest tänapäevani
One Way ajalugu
Tol päeval oli sajandi koerailm. Kartsime, et keegi ei tule kohale.
Oli võrratu, kui 200 inimest koos põlvili Helsingi eest palvetas
ning seejärel tänavale läks.
Siis ei teadnud keegi, mis sellele järgneb.
Kohe esimesel õhtul tuli palju rahvast eestpalvele.
Taevas oli sünge, kui metrooga kohale sõitsin.
Sadas kui oavarrest.
Äkitselt avanes taevas, päike tuli välja ja tekkis tunne,
et sündimas on midagi suurematki.
Pealinnas liigub reede pärastlõuna õhtusse.
Töölt kojuminejate tipptund on läbi ja algab liikumine kesklinna.
Liiklus peatub restoranide ja diskoteekide ees,
paigalseisvad järjekorrad looklevad mööda väiketänavaid.
Täna kuuleb kõikjal vaimseid laule.
Laulvaid usklikke võib kohata Jaamaväljakul, Simonpuistos,
vanas Tudengimajas, Esplanaadi pargis,
Aleksil ja kesktänaval.
Uudis Reede Kristusele kampaaniast levis üle Soome.
Ka TV1 saatis RK õhtule reporteri.
Päästearmee maja keldrikorrusel on täna kõlanud laule ja tunnistusi.
Nüüd on aeg palveks.
See on kampaania Reede Kristusele üritus.
Suur osa kohalolijaist on juba usklikud noored.
Siin on inimesi elu äärealadelt, mõned esmakülastajad,
tavalisi noori, kes esmakordselt usuga kokku puutuvad.
- Reede Kristusele eestvedaja, kas maise elu valu
ja maailma lootusetus sunnib noori usule tulema?
- See on ehk üks faktor.
Inimeste elus on palju lootusetust ja viletsust.
Inimesed otsivad Jumalat, mõtlevad sellele palju.
Inimestega vesteldes tunnistavad nad, et palvetavad.
- Kas usule tulnuil ja päästetuil pole mingeid probleeme,
isegi kui maailm näiteks tuumasõjas tuhaks ja tolmuks variseks?
- Minu arusaamise järgi, nii see on. Usun, et on olemas igavene elu.
Inimestena on meil samad hädad ja tingimused kui teistelgi.
- Kas usklik võib end maistest asjadest eraldada
ja lasta kõigel oma rada minna?
- Minu meelest vastupidi. Usklik saab Jumalalt jõudu,
et keskenduda ligimese aitamisele, kuna tunneme end ise turvaliselt
tajudes, et meil on rahu Kristusega.
- Naaseme stuudiosse.
Töö hakkas kiiresti kasvama.
Peagi olid kirikud iga nädal puupüsti rahvast täis.
Altarid olid täis ja usule tuli igasugust rahvast.
Mind peatati Vana Keldri ees. Olin teel vargile.
Läksin läbi Espoo pargi. Jäin laulmist kuulama.
Püha Vaim puudutas mind, hakkasin nutma.
Mind toodi Doulose laevale, kus toimus Reede Kristusele õhtu.
Jutlustaja palvetas mu eest ja tulin usule.
Helsingi kesklinna rajati kontor
ja usule tulnud uimastisõltlastele esimene töökeskus Reedekodu.
Ruumid olid väiksed, nii et mehed magasid põrandail.
Algaastail käis sealt sadu mehi läbi.
Rõõmus uudis on see, et paljude saatus muutus.
Olin esimesi Reedekodu elanikke. Seal polnud isegi elektrit.
Pääsesin usule tulles kohe Reedekottu.
Hakkasin korduvalt uuesti jooma, aga pääsesin välja.
Elasin seal mitmeid kuid.
Olin seal vanglast vabanemise järel ka majahoidjaks.
Mõne aastaga levis töö kümnesse erinevasse Soome paikkonda.
Helsingis rajati kristlik ööklubi Gospel Garden.
Algas jüngerluskool, Agape Piiblikool,
alustati Ööoperatsioone
ning Eestisse, NSVL-i ja Rootsi saadeti suuri evangeliseerimistiime.
Kristlik ööklubi meelitas öösel rahvast ümbruskonna pubidest ära.
Läksin Agape Piiblikooli. See õpetus oli mulle väga tähtis.
Operatsioon Öö üritused toimusid Helsingi kesklinna kirikutes.
Kirikute uksed olid öö läbi lahti ja inimesi oli hästi palju.
Eesti oli tollal veel NSVL-i osa. Kõik vabaõhuüritused olid võõrad.
Rahvast tuli kohale hästi palju.
Kõndisime suure laulva paraadina läbi Tallinna vanalinna.
Eestlased käisid hämmingus järgi.
Kirikuisse tuli evangeeliumi kuulama sadu inimesi.
NSVL'i läksid suured tiimid, mitu bussitäit korraga.
Hiljem osalesime Leningradi suurel staadionil
ka Kalevi Lehtise Suurel Misjonil.
Kümme aastat läks töö vaid ülesmäge ja seda saatis edu.
Seejärel juhtus midagi. Inimesed hakkasid väsima,
rahavarud vähenesid ja koosolekusaalid tühjenesid.
See oli väga segane aeg. Olime harjunud, et rahvast on palju.
Ma ei arvanud kunagi, et peaksime selle kõik lõpetama.
Siis tekkis küll igasugu mõtteid. Me ei mõistnud, milles asi oli.
Raha oli vähe. Otsustasin palgast loobuda,
et juhatus raskustesse ei satuks.
Siin majas pidas juhatus viimase koosoleku,
kus tegevjuht Tapani Suonto teatas palgast loobumisest.
Töökeskuses lülitati elekter välja
ja see jäi tühjaks mälestuseks möödunud õnnistusaastatest.
Reede Kristusele tegevus näis lõppevat.
See oli väga karm ja lühike koosolek.
Midagi polnud teha.
Panime otsuse kirja, lülitasime elektri välja
ja läksime vaikselt koju.
Paari kuu pärast lugesin hommikukohvi kõrval
masendunult Piiblit.
Äkitselt mõistsin, et Püha Vaim kõnetas mind.
Ta ütles: "Tegid valesti, kui end ametist lahti ütlesid.
Mine tagasi ja muudan veel kõik."
Tapani helistas ja rääkis, mida Issand oli öelnud.
Ütlesin, et tee, mis vaja ja nii nagu Issand käsib.
Elekter lülitati paarikuise pausi järel taas sisse.
Oli detsember. Maja oli jääs.
See oli üks mu elu raskemaid ususamme.
Panin arvuti tööle ja hakkasin uut Raportti lehte kirjutama.
Mõtlesin, et olen kas hull või on Jumal tõesti olemas.
Majandus elavnes mõne nädalaga ja toetajate arv mitmekordistus.
Reedeõhtutel oli taas rahvast.
One Way rajas Espoosse naistekodu ja peagi veel teisegi.
Raportti lehe tiraaž kasvas. Algas raadiotöö.
Kuna teisi polnud, asusin esimest naistekodu juhtima.
Tulijaid oli palju. Algul oli vähe raha.
Kolisin isegi sinna elama.
Kuna vajadus oli suur, rajasime peagi teisegi kodu.
Kui tööasjad viisid tegevjuhi välismaale misjonipõllule,
vastutasime abikaasa Leenaga Reede Kristusele õhtute eest.
Need on kestnud alates 1983. a igal reedel,
välja arvatud suve- ja jõulupuhkuste ajal.
Tapani kutsus mind raadiotööle. Lubasin proovida.
Esimesed saated tegime vana makiga Reedekodus.
Neil oli kohutav kohin.
Siis ehitas abikaasa Kimmo allkorrusele stuudio,
kuhu hangiti paremad seadmed. Algus oli väga tagasihoidlik.
Seni oli Raportti mustvalge kopeeritud ajaleht.
Tiraaži kasvades otsustati õiget lehte teha.
2000. aastail muutus Raportti 4-värviliseks,
täna levib see kõikjal maailmas, Kanadast Austraaliani.
Tapani Suonto kirjutas raamatu Lauri Jakkilast,
kes ühel reedeõhtul usule tuli ja kaineks sai.
Endine padujoodik sai kuulsaks.
Põhja-Korea valitsus palus tema rajatud abiühendust
Via Dolorosat appi riigis valitsenud näljahädale.
25. novembril 1997. a saabus Soome delegatsioon
Lauri Jakkila juhtimisel Pyongyangi.
27. novembri hommikul külastas delegatsioon
Kumsusani memoriaalpaleed, Juche Ülimat templit.
Lauri raamatu tiraazh oli 8000.
Mõne nädalaga oli seda müüdud tuhandeid.
Meil polnud mingit kapitali oma kirjastustöö alustamiseks.
Meile anti paar kuud aega arve ära maksta.
Maksime arved lõpuks mõne nädalaga
ning raamatu läbimüügi tuludega alustasime oma kirjastuse.
Tulevail aastail müüdi kirjandust,
muusikat ja õpetusplaadisarju kümneid tuhandeid.
Paljud raamatud tõlgiti teistessegi keeltesse.
Tapani kutsus juhatuse Saunalahtisse, kus oli Kallviki mõis,
mida meile rendile pakuti.
Seisime silmad pärani seal ja küsisime Jumalalt imestunult,
kas Ta tahab selle paiga meile anda.
Tegime tagasihoidliku pakkumise, kuid see võeti vastu.
Seal algas uus meestetöökeskus, kus avati peagi ka Elmerikodu.
Algul tundus see suure hankena ja kahtlesin, kas hakkama saame.
Uskusime siiski, et Jumal avas ukse ja asjad lähevad käima.
Kõik läks hästi.
2000. aastate algul avas One Way Helsingi kesklinnas
linnatöökeskuse One Way House'i.
Tapani helistas ja ütles, et seisab Automaja ees.
Ta läks vaatama meile uusi koosolekuruume.
Alustasime ruumide üle läbirääkimisi. Kui kõik oli kokku lepitud,
teatas omanik, et tühistab kokkuleppe,
ega võta meid sinna mingil tingimusel rendile.
Olime vapustatud, sest arvasime, et Püha Vaim oli meid juhatanud.
Äkitselt lendas aga kõik uppi.
Läksin tookord koju palvetama. Issand andis mulle Piiblist sõna,
mis ütles, et Jumal muutab kuningate südameid nagu veeojasid.
Helistasin omanikule ja palusin tal oma otsust veel kaaluda.
Järgmisel päeval teatasid nad, et on ümber mõelnud,
ja olime teretulnud.
One Way House rajati 2002. aastal.
One Way House kolis Hakanieme kaudu Kaisaniemele
ning sellest sai oluline töökeskus,
mille tegevus jõuab iga nädal sadade inimesteni.
Seal alustati ka kogudust.
House Kogudus pakub vaimse kodu meie töö kaudu usule tulnuile
ja teistelegi koguduseta inimestele.
One Way tegi aastaid hingehoiutööd vaimselt kodutute
ja omadest kogudustest võõrdunud inimeste aitamiseks.
Lõpuks tekkis vajadus alustada oma kogudus,
et vastata neile vajadustele kollektiivselt.
Siin kogunev kogudus on pakkunud piibliõpetust, hingehoidu
ja osadust sadadele usklikele Suur-Helsingi piirkonnas.
Seejärel alustati sarnaseid kogudusi paljudes maailma paikades,
One Way misjonipõldudel.
Tere tulemast Soome esimesele kristlikule telekanalile.
See on TV7 ja selle esimene saade.
Olid ajad, mil TV7 tegi esimesi samme.
One Way läks teletööga kaasa ja alustas oma saateid.
Nii algas esimene One Way saade.
Saate toob teieni misjoniühendus One Way Mission.
Tere tulemast saatesse!
Kui stuudioaeg liiga kalliks osutus, koolitas One Way filmimeeskonna
ja rajas Helsingisse oma telestuudio.
Teletöö algus oli väga lõbus.
Kasutasime kodukaameraid ja algelisi valgusteid.
Annetuse abil hankisime politsei oksjonilt beetakaamerad.
Nüüd teeme tööd TV7 vanade seadmetega.
Tele- ja raadiotöö abil laienes One Way töö üle kogu Soome.
Ka koosolekutegevus levis Soome eri paikadesse.
Vanglatöö jõudis kõikjal Soomes trellide taguste inimesteni
ja internetipõhine jüngerluskool ulatus Lapimaale välja.
Sõna elavaks
Armuannid tuliseks
Kutsumus kirkaks
Jüngerluskooli alustati juba 1980. aastail Iso-Rooberti tänaval
Gospel Gardenis.
2012. a viidi jüngerluskool netti.
Seejärel on õpilaste arv kasvanud sadade ja tuhandeteni.
Paljud kogudused on jüngerluskooli oma programmi kaasanud.
Teeme One Ways vanglatööd kõikjal Soomes.
See sisaldab vaimseid koosolekuid ja hingehoiutööd.
Töö on ulatunud Venemaale, Murmanskini välja.
Oleme levitanud seal palju kirjandust ja õpetusplaate.
Need on väga populaarsed.
Meie vanglatöö ja One Way Mission
on vanglais tuntum, kui oskame arvatagi.
Soome töö kasvuga paralleelselt kävitusid maailma eri paigus
ka uued misjoniprojektid.
Tollal viibis tegevjuht palju välismaal
ja juhatus pidi tegema otsuseid uute misjoniprojektide kohta.
Need ei olnud pisiasjad.
Tohtutud ehitushanked ja uued tööviisid.
Meil polnud tööd alustades veel rahagi koos,
kuid kõik vajalik raha tuli.
One Way ajaloost rääkiv film jätkub nädala pärast.
Nüüd on aeg soovida kõigile One Way vaatajaile
kogu One Way Missioni poolt Häid ja Õnnistatud Jõule!
"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
One Way - Üks tee
Uurime oma saate vaadatavust Eestis.
Kui tänane saade sind puudutas,
palun teata meile sellest e-postiaadressil -
toimisto@onewaymission.fi
Tõlge: Monika Jaaguri