"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
ONE WAY - ÜKS TEE
Ma tahan laulda, kuulutada -
ei leidu maailmast miskit paremat.
Ta on tee, tõde, Ta on elu,
uue elu leida võid sa Temas.
Selle viisiga algas One Way saade.
Saate toob teieni misjoniühendus One Way Mission.
Tere tulemast saatesse!
Täna pühendame kogu pooltunni õpetusele.
See kannab pealkirja "Vana ja uus rist".
Õpetab Aki Miettinen.
One Way Pühapäevapidu kell 12, Vuorikatu 19, Helsingis
Oma piibliuuringu pealkirjaks võiksin panna "Vana või uus rist".
Sissejuhatuseks loeme Galaatlaste 6:14-15.
See on väga jõuline Pühalt Vaimult Pauluse kaudu edastatud sõnum.
"Aga mulle olgu olemata, et ma kiitleksin muu
kui meie Issanda Jeesuse Kristuse risti üle,
mille läbi maailm on minule risti löödud
ja mina maailmale.
Sest ei ümberlõikamine ega ümberlõikamatus ole midagi,
vaid uus loodu."
Paulus ja kõik Uue Testamendi autorid
ei kirjutanud oma kirju niisama, vaid neil oli selleks tõsine põhjus.
Enne kui sõnumi juurde läheme, ütleksin sissejuhatuseks,
et Galaatlaste kirja põhjal on meil põhjust küsida,
mis probleeme galaatlastel oli,
et Paulus nii jõulise kirja kirjutas.
Üks hämmastav seletus on see, et aastail 48-49 AD,
kui Paulus kirja kirjutas,
liikus koguduses juba teine evangeelium.
Paulus räägib sellest juba 1. peatükis.
Erinevalt tavapärasest, ei kiida ta seal galaatlasi,
vaid asub pärast tervitust kohe asja kallale.
Ta ütleb jõuliselt: Kui ingel taevast
kuulutaks mingit evangeeliumi selle asemel,
mida meie oleme teile kuulutanud - see olgu neetud!
Ta ütleb seda isegi kaks korda.
Tegemist oli ohtliku eksiõpetusega, mida nimetatakse judaismiks.
Lühidalt öeldes:
Judaismi õpetajad ei aktsepteerinud Pauluse sõnumit:
Usu Issandasse Jeesusesse ja saad päästetud.
Nemad tõid selle kõrvale Vana Testamendi nõudmised:
paganad tuleb ümber lõigata ja tuleb järgida käsurituaale.
Seda kuulutasid judaistid.
Nii on Galaatlaste kiri jõuline apologeetika.
See kaitseb Uue Testamendi põhitõde:
inimene saab õigeks vaid usu läbi Kristusesse
ja ta pühitsetakse mitte käsutegude kaudu,
vaid usu sõnakuulelikkuse kaudu.
Usu läbi toimib Kristuse arm inimeste heaks,
Temas ja Tema kaudu Pühas Vaimus.
Ajaloo põhjal võib tõdeda,
et usupuhastajad leidsid Galaatia kirja põhitõe,
ning seda kirja kutsutakse ka nn Lutheri kirjaks.
Luther nimetas Galaatia kirja lahingukirjaks.
Kui tema kunagi oma ajastu eksitustega võitles,
tõstis ta selle kirja sõnumi oma teoloogia aluseks:
õige peab usust elama.
Õhutan teid Galaatlaste kirja lugema.
See on väga vajalik võtmeteema. See on risti sõnum,
millest peaksime kõik ammutama eluks lootuse,
usu, usalduse ja kõik, mida argielus vajame.
Paulus esitleb tugevaid vastandusi, mida ei tohi omavahel segi ajada,
kuna need ei ühildu.
Kristuse risti töö loob vastandamisele aluse.
See on tuttav meile kõigile, kes oleme Paulust palju uurinud.
Tunneme ju kõik Uut Testamenti.
Vahel jääb küll vastupidine mulje, et piiblitundmine üha väheneb.
Minu ees on aga väga eriline rahvas, nii et valmistusin hoolikalt.
Loetlen teile mõningaid asju.
Kiri räägib teisest või valest evangeeliumist,
võrrelduna õige evangeeliumiga.
Inimlik mõtlemine vs Jumala ilmutus;
käsuseadus vs arm; teod vs usk;
surma needus vs elu õnnistus;
kohtumõistmine tegude kaudu vs õigsus usu kaudu;
käsu orjad vs vabaduse lapsed.
Kas pole vahvad võrdlused?
Vana leping ehk Haagar vs uus leping ehk Saara;
elu vaimus: liha teod vs Vaimu vili;
armust äralangemine.
Tasub lugeda Galaatlaste kirja.
See räägib isegi võimalusest armust ära langeda.
Armus kindlana püsimine.
Uhkustamine enese mina või maailmaga
vs uhkustamine üksnes ristiga, nagu Paulus ütles.
Kujutlege: "Aga mulle olgu olemata, et ma kiitleksin muu
kui meie Issanda Jeesuse Kristuse risti üle."
Jäägu see meist eemale. Selle üle tasub uhkustada.
Mainitud kirjakoht on 6. peatükis,
ehk lõputervituste osas.
Ta tahab veel lõpus rõhutada, et vastandab oma kirjas
vale aluse uskumiseks ja õige viisi uskuda;
vale risti tee ja õige risti tee.
Ta vastandab need kaks.
Võiksime koondada need kaheks küsimuseks.
Esiteks, kas kristlus on väline või sisemine uskumisviis?
Paulus vastab ühemõtteliselt:
õige uskumisviis pole välistes rituaalides,
vaid see on sisemine Püha Vaimu elu usklikus.
Sisemine elu.
See pole liturgiline vorm.
Meilgi on oma liturgia. Mööname seda.
Meil pole kirikuraamatu aastakäike,
kuid meil on oma loovutamatud rusikareeglid.
Koosolekut alustatakse teatud visiil jne.
Seegi on liturgia.
Koosolekul peab ju mingi kord olema,
kuid see pole meie jumalateenistuse ja usu tuum.
Peamine on olla teadlik sellest, et Püha Vaim elab usklikus.
Selle üle tasub rahulikult mõelda.
Sinus elab Püha Vaim.
Teiseks: kas kristlus pärineb inimlikust või jumalikust algest?
Teisisõnu: Kui usume, kas teeme midagi Jumalale
või teeb Tema midagi meile?
Vastus on: Jumal teeb kõik.
Püha Vaim on kõigile usuletulnuile kõigepealt pattu tunnistanud.
Selle kaudu avas ta teadlikkuse, et meil on võimalik pääseda
kogu inimkonda vaevavast põhitõvest nimega 'patt'.
Võime sellest terveneda, kui usume Jeesust.
Risti lõpetatud töö tulemusel tegutseb Püha Vaim meis,
aga ka meie kaudu.
Need on evangeeliumi peamised põhimõtted:
evangeelium on
seesmise inimese teadlikkus Jumala armu tööst meis,
mitte väliste vormide harrastamine.
Järgime elavat isikut.
Meie usk pole olemuselt õpetus, vaid elava isiku,
ülestõusnud Kristuse, meie Issanda Jeesuse järgimine,
kes täna elab ja kes on Issand.
Ta on enam kui Päästja, Ta on Issand.
Ma ei taha sõnadega mängida, kuid neil on tähendus.
Jeesus on Päästja, kuid Ta on veelgi enam.
Kui Ta on sinu jaoks vaid Päästja,
on sul Temaga päästetu ja Päästja suhe.
Kui Ta on su Issand, kui tunnistad Ta oma Issandaks,
on see Issanda ja sulase suhe. Tema on Issand ja sina Tema sulane.
Paulus kasutab jõulisemat keelt: oled Tema ori.
Roomlaste kirjas, kus ta räägib Kristuse orjamisest,
kasutab ta galeeriorja kuvandit.
Küsime, mis sel kõigel meiega pistmist on?
Meil pole ju galaatlaste probleemi, või on?
Kas meiegi seas liigub teistsuguse evangeeliumi kuulutajaid?
Väidaksin julgelt, et see puudutab meid rohkem,
kui jaksame või julgeme näha.
Meie ajal ei liigu üksnes teine evangeelium või uus rist,
vaid käib ka usust loobumine.
Elame ajal, mis esitab meie usuelule ja tervele kogudusele
ehk suuremaidki väljakutseid kui iial varem.
Ma ei väida end prohvetiks, kuid vaadates, mis maailmas toimub,
ootavad meie usku katsumused, ning seepärast pealkiri:
Vana või uus rist?
Uute õpetuste ja kristluse uute vormide tõttu
ei sünni see ühe ööga,
vaid salakavalalt ja aeglaselt.
Usu salgaminegi ei toimu äkitselt, vaid see on protsess,
mis kuskilt tasapisi algab.
Kui Piiblit loeme, peaksime ärkama,
nagu Pauluski Galaatlaste kirjas
oma esimesel misjonireisil rajatud kogudustele 48.-49. aastal räägib.
Jeesuse ristilöömisest ja ülestõusmisest
polnud möödunud 20 aastatki.
See peaks meid valvsusele äratama.
Pole mõtet uhkustada,
et meil käib juba viies karismaatiline laine
ning meie valgus on kirkaim.
Ma ei usu vaimsesse evolutsiooniteooriasse
ega usu seda teistki.
Usupuhastus ei tähenda, et leiame midagi uut,
vaid tavaliselt vana juurde naasmist,
kust vanad pühad oma usueluks tõe ja jõu ammutasid,
nii et isegi ajalugu muutsid.
Mitmetesse evangeelsetesse liikumistesse ilmunud uus rist
meenutab vana risti, kuid vaid pinnapealselt.
Välised erinevused on üsna põhjalikud.
Uuest ristist on sündinud uus kristlik uskumis- ja eluviis.
Mis on omakorda sünnitanud uusi evangeliseerimismeetodeid,
uut tüüpi koosolekuid ja uut jutlustamisviisi.
Seda uut tüüpi võiks 1945. a natside poolt tapetud Bonhoeffer
nimetada 'odavaks armuks'.
Kui tänapäevast jutlust jälgida,
kuulutatakse nii mõneski kohas odavat armu.
Mis see tähendab?
Odav arm teeb õigeks patu, mitte patuse.
Teisisõnu, see õigustab rahumeelset patus elamist.
Selles mõttes on uus või vana rist
tänapäeval väga aktuaalne teema.
Uues evangeliseerimises kasutatakse vanaga sama keelt,
kuid sisu ja rõhuasetused on täiesti erinevad.
Vana rist maailmaga kompromisse ei teinud,
nagu Pauluse sõnadest lugesime.
Maailm on risti löödud Issanda Jeesuse Kristuse risti kaudu.
Jeesuse rist viis ellu Siinail väljakuulutatud kohtuotsuse.
Vaatame paari asja siin tekstis.
Paulus ütleb: meie Issanda Jeesuse Kristuse rist.
Jeesus on Issand,
kelle Isa Jumal sellesse seisusesse tõstis,
nagu Peetrus esimesel nelipühapäeval jutlustas.
Apostlite teod 2:36 -
"Kogu Iisraeli sugu teadku nüüd kindlasti,
et Jumal on tema teinud Issandaks ja Messiaks, sellesama Jeesuse,
kelle teie risti lõite!”
Kuidas see juhtus?
Jumal äratas Jeesuse 3. päeval surnuist üles.
Nüüd on Ta Issand Jeesus Kristus.
Paulus kasutab seda väljendit, kuna tahab Jeesust esitleda
selles kirkuses, meelevallas ja pühaduses,
mis kuulub üksnes Kristusele.
"Jäägu minust eemale, et kiitleksin millestki muust,
kui meie Issanda Jeesuse Kristuse ristist,
mille kaudu maailm on mulle risti löödud."
Nüüd teise sõna juurde.
Mida 'maailm' tähendab?
Tahan meenutada endale
ja teistelegi piiblilugejaile ja -uurijaile,
et kui kristlus näib pinnapealne, johtub see tihti sellest,
et me ei ava endale sõnade sisu.
Olen ennast ja teisigi varem uurima õhutanud,
et kui kõik usundid lubavad rahu,
siis Jeesuse pakutud rahu peab erinema rahust,
mida pakub hinduism, budism jt.
Hindu munga süda lööb puhkeseisundis ehk 30 lööki minutis,
kui meiesuguse evangelisti süda taob 80 lööki minutis.
Sellest hoolimata on Kristuse antav rahu midagi enamat
kui madal pulss puhkeseisundis.
Tuleb uurida, milline on Kristuse antav rahu,
või rõõm.
Maailm või uus rist annab rõõmule teise tähenduse
kui vana rist või maailm.
Et Piibli tekstid ja väärtused pinnale tõuseksid,
tasub avada sõnade sisu tähendus, et mõista, mida Piibel mõtleb.
Mida mõtleb Piibel õnne all?
Kõik usundid ja ismid lubavad õnne.
Tänapäeva vaaraogi, kes meid lööktööle sunnib,
nagu kunagi Egiptuse vaarao, nõuab ja kuulutab meile,
et sa PEAD õnnelik olema, kuna sul on töökoht,
ja leiba ja tsirkust ja kõike, mida maailm pakub.
Sa pead jaksama naeratada ja positiivselt mõelda!
Kas Piibel mõtleb õnne all seda, kui ütleb:
"Parem on seista läve juures oma Issanda kojas
kui kogu elu kuskil mujal"?
"Minu õnn on Jumala ligiolus."
Kas püüdleme Jumala lähedusse, et õnnelikud olla?
Seda tasub alati küsida?
Mida 'maailm' Uues Testamendis tähendab?
Sel sõnal on 4 tähendust.
Esiteks tähendab see kogu loodud tegelikkust,
ka nähtamatut, mis peaks meile nähtavast reaalsem olema.
See on meie maailm ehk maakera; see on maailma inimesed.
Eelkõige on see väärtussüsteem, mis on vastuolus Jumala väärtustega.
See on Uues Testamendis sõna 'maailm' esmane tähendus.
Ja sellest lähtub maailmalikkus,
mis püüab üha võimsamalt mõjutada usklikke
erinevate aadete ja väärtuste korduvate lainetena.
Laine harjal on humanismil põhinev kõikesalliv armastus,
mis mainib vaid üht pattu.
See ongi uus jutlustamisviis: ainus patt on sallimatus.
Seetõttu tervitab mõni kirikuleht mošeesid.
See ei tohiks meid kohutada. See on meile väljakutseks.
Mida peame konkurentsi tihenedes tegema?
Parandama kvaliteeti, mitte ehmuma.
Meie motoks on: liha säästmata, kvaliteedis tingimata.
Parandagem kvaliteeti ja las tulevad igasugu katedraalid.
Kui peame hoolt, et meie vaimses kogukonnas
oleksid Püha Vaimu armastus, armuannid ja muu reaalsuseks,
millest räägib Uus Testament.
Meie keskel.
Meile esitatakse üha uusi väljakutseid.
Et maailm jääks meile risti lööduks, nagu Paulus õpetab,
peame täpselt analüüsima ja olema valvel,
millised aated ja väärtused Jumala sõna vastu sõdivad.
Kas pole nii?
Peame tundma Jumala sõna ja selle väärtusmaailma
ning võrdlema selle valguses, mida maailm meile propageerib,
et võiksime selle kõik ristil hoida.
Ükskõik, mida maailm ka ei ütle, see ei tähenda mulle midagi.
Asjade suhtes, mis sõdivad Jumala sõna vastu.
Teiseks, peame sellised väärtused julgelt paljastama ja hülgama.
Need tuleb paljastada. Oleme vaimses sõjas.
Vaenlane tuleb ära tunda, alles siis saab teda hävitada.
Eelkõige meis endis.
Peame hülgama sellised väärtused ja muutuma oma meele poolest
Jumala tahte alla painduvaiks, Kristuse-keskseiks usklikeks
nii individuaalselt kui usukogukonnana.
Peame paluma Jumalalt tõsiselt tarkust neid väärtusi ära tunda,
mis ei teeni Tema riigi ehitamist.
Me ei saa hakkama ilma ülalt lähtuva Püha Vaimu tarkuseta.
Niivõrd sekulaarsed ja segamini on need asjad tänapäeval.
Nii ruttu möödus tänane pooltund.
Aki Miettinen jätkab nädala pärast samal teemal.
Seniks, olge õnnistatud!
"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
One Way - Üks tee
Uurime oma saate vaadatavust Eestis.
Kui tänane saade sind puudutas,
palun teata meile sellest e-postiaadressil -
toimisto@onewaymission.fi
Tõlge: Monika Jaaguri