"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
ONE WAY - ÜKS TEE
Ma tahan laulda, kuulutada -
ei leidu maailmast miskit paremat.
Ta on tee, tõde, Ta on elu,
uue elu leida võid sa Temas.
Tere tulemast One Way saatesse.
Saade jõuab teieni meie Helsingi Kaisanieme stuudiost.
Arto Sädeaho oli koos naise Orvokkiga pikka aega Indoneesias misjonäriks.
Soome naastes on ta olnud erinevates kogudustes pastoriks
ja alustanud Soomes ka rahvusvahelisi kogudusi.
Arto kuulub One Way värvikasse õpetajaskonda
ja lisaks Pühapäevapidudele võib teda kuulda ka Jüngerluskoolis.
Täna on tema teemaks paasapüha sündmused.
One Way pühapäevapidu pühapäeviti kell 12.00 Helsingis
Ta tuli ütlema: Jeesus on tõesti üles tõusnud!
Siis süttis Peetruse peas tuluke: Mis siis, kui see siiski tõsi on?
Ta asus joostes haua poole teele.
Ealt noorem Johannes jõudis enne teda kohale,
kuid austas vanemat meest ega läinud enne hauda sisse,
vaid ootas, kuni Peetrus kohale jõudis.
Hiljem, kui Jeesus ilmus, oli Toomas öelnud, et ikkagi ei usu.
Ta pidas seda ehk mingiks hallutsinatsiooniks.
Kui ikka väga igatsed, siis isegi näed midagi.
Kui Jeesus sõi jüngrite nähes kala, polnud enam põhjust kahelda:
Isand on tõesti üles tõusnud.
See isiklik kogemus muutis kõik. See andis kindluse ja sisu sõnumile,
nii et kõik kahtlused kadusid ja asjad on just nii nagu ütleme.
Nii ütles ka Peetrus, kui kõneles Nelipühipäeval kuulajaile,
kes kogunesid imestama, miks järsku 15-16 erinevat keelt kostab.
Need olid arusaadavad keeled.
Meie oleme tunnistajad, ütles ta.
Samasugune julgus oli tal ka juutide nõukogu ees.
Teadlikkus andis kindluse.
Mida teadlikumad oleme ülestõusmise reaalsusest,
seda kindlamad me usus oleme.
Seda paremini oleme motiveeritud,
kui oleme ülestõusnud Päästjat isiklikult kogenud.
Vajame isiklikku kohtumiskogemust ülestõusnud Päästjaga.
See muudab kõik.
See muudab hoiakuid.
Sel juhul ei kuulata massimeedia väiteid ega sõpru,
kuna sa tead, mida oled kogenud, ja keegi ei saa seda ümber lükata.
Seepärast tasub otsida Jumala palet, tasub otsida Issanda ligiolu,
kuna ligiolu kogemine muudab meid.
Tema ligiolus muutume me Tema sarnaseks.
Paulus kirjutab kirjas Korintlastele, et me kõik ei sure.
Ta mõtles sellega Jeesuse naasmist, nagu Ta lubas.
Ta tuleb samamoodi tagasi.
Aga me kõik muutume Tema sarnaseks.
Aust ausse.
Sellest rääkis minu äi Valvo Mäkelä, keda mul ei õnnestunud kunagi kohata.
Mäletan uduselt, kuidas teda ammu misjoniseltsis kõnelemas kuulsin.
Kui oma naisega kohtusin, oli ta juba surnud.
Kuulsin tema lindistatud jutlusi.
Ta rääkis Heinola maakonnapeol ja õhutas ausse ülenduma.
Kasutas seda kirjakohta, vajus selili ja suikus igavesse unne.
Võitjana.
Sellest kaunimat lahkumist ei saagi jutlustajal olla.
Iga sõnakuulutaja soovib,
et saaks langeda saapad jalas, oma ülesannet täites.
Kui meie Issand naaseb, mida me siis teeme?
Kas meie väärtuste seas on esikohal maised, välised asjad
või on meie elu mootoriks
sisemine teadlikkus ülestõusnud Päästjast?
Kristusest, kes kannatas, löödi risti, suri,
maeti maha ja tõusis kolmandal päeval surnuist üles.
Kui see reaalsus meid valdab, annab see meie argiellu uue jõu.
Suured probleemid tunduvad selle kõrval väiksena,
kui saame osaleda Jumala suures kutsumises ja plaanis.
Ülestõusmine tunnistas Jeesuse jumalikkust,
sest surm poleks saanud Teda hoida. Surmal polnud õigust.
Surma õigus meie üle on selles, et oleme langenud inimsoo liikmed.
Jeesus sündis Pühast Vaimust ja elas patuta elu,
mistõttu polnud surmal Tema üle võimust.
Saame Tema ülestõusmise jõust osa Jeesusest Kristusest.
Kui paned selle asja oma südamesse ja otsustad südames Temale loota,
tahad anda oma elu Jeesusele, kui sa pole seda kunagi varem teinud,
siis see soov kannab sind edasi ja sa muutud sisemiselt.
Igavik tuleb su südamesse, ärkab sinus ellu,
ja sa sünnid vaimselt uuesti ülalt.
See on jumalik ime,
kuid vahel on inimese usuletulek ka silmist näha.
Ristisurmajärgne ülestõusmine tõestab lepitust Jumalaga.
Heebrealaste kirjas räägitakse, kuidas Jeesus läks oma verega
meie Ülempreestrina kõige pühamasse paika.
Sellest piisas lepituseks.
Polnud enam vaja kitsede ja härgade verd,
ega korduvaid ohvreid.
See oli ühekordne ohver, mis lepituse jõustas.
Lepitusameti tõttu peame käima kutsumise vääriliselt,
et meie elu peegeldaks kirkuse ligiolu,
mis meil Kristuse kaudu on.
Kui peeglisse vaatad, vahel endas pettunud oled
ja mõtled, et jälle panin mööda ja langesin,
tasub meeles pidada, et ütlematult kallis aare on sinus,
kes oled saviastja.
Jumalikud teod, mis vahel sellest astjast esile pääsevad
peegeldavad kirjeldamatut kirkust ja ligiolu,
mis Jumal on meisse pannud usu läbi Jeesusesse Kristusesse.
Seepärast meid murtaksegi.
Kui meie kõva kesta ei murtaks, kuidas see võrratu au välja pääseks?
Vahel kohtab inimesi, kes on läbinud Kristuses eluraskusi
ning jäänud andeksandmisse samasuguse hoiakuga.
Nad räägivad murdunult, kuid see julgustab ja annab jõudu.
Nende eeskuju kõnetab meid, et meiegi jaksaksime võidelda.
Jeesuse ülestõusmine muutis maailma ajalugu.
Miski peale Jeesuse ülestõusmise pole niiviisi maailma ajalugu muutnud.
Jüngrid said sellest jõudu. Neile anti Püha Vaimu kaudu vägi
ja sellest algas rahvaliikumine muudetud eludega.
Nad avaldasid mõju oma keskkonnas, mis muutus seetõttu,
et kristlus uskus oma ülestõusnud Päästjasse.
Kui meie mõtleme riigimeestele ja maailma võimudele,
arvame, et see on reaalne ja nad on vaieldamatult vägevad.
Pilaatus ütles Jeesusele:
Kas sa ei tea, et mul on meelevald sind hukata või su elu säästa?
Jeesus vastas:
Sul poleks mingit meelevalda, kui seda poleks sulle antud.
Meil tasub meeles pidada, et kuigi näeme võimustruktuure
ja toetume neile, et kuningatest kõrgemal on Kuningas,
isandatest kõrgemal on Issand, arstidest kõrgemal on Tervendaja,
lootusetuse keskel on Lootuseandja.
See on vaimne reaalsus.
Nähtamatu on tegelikult reaalsem, sest see räägib tulevase aja väest,
mis ühel päeval muutub nähtavalt kogetavaks.
See, mida praegu näeme, on juba ajalugu, juba sündinud.
See, mis tuleb, on kestvam, see on igavene.
Igavene elu.
Jeesus ütles: Mina olen ülestõusmine ja elu.
Seepärast peaks saladus, et me kõik muutume,
kirkalt meie mällu, mõtteisse ja sisemusse juurduma.
Oleme selle ajastuga teatud ajaks seotud.
Kord saabub hetk, kui astume igavikku,
ning see reaalsus peegeldub vastavalt sellele,
mida siin ajas teinud oleme.
Ka usklikel on palgapäev.
Kord saabub hetk, mil õige Jumal asjad korda seab.
Kui oled kogenud elus ebaõiglust, ära asu kättemaksuteele.
Nii sead kahtluse alla Jumala kõikvõimsuse,
Tema õiguse sinu elus.
Kui annad andeks, paasapüha räägib andeksandmisest,
Ta lepitas Kristuses endaga kogu maailma.
Täielik andeksandmine, täiuslik ohver.
Kui kannad südames vimma
ja tahad teistele vastavalt nende tegudele kätte maksta,
võtad sa Jumala koha.
Keegi meist ei suuda Jumala kohta võtta.
Proovijaid on palju, kuid meil pole õigust
ega meelevalda üksteisele jumalaks hakata.
See on ebajumalakummardamine.
Nagu varem vihjasin, on meil ülesanne;
meil on kohtumine Issandaga ja meie elu saab mõtte.
Jumal usaldab end meie kätte.
Hakkame tasapisi mõistma, milleks oleme mõeldud.
Meie ülesanne ongi see leida ja üksteist teenida,
ning teenida niimoodi Jumalat.
Nii saame ka teadlikuks Jumala kutsumisest,
mis annab meile praktilisi ülesandeid.
Nende konkreetsete ülesannete kaudu me teenimegi Issandat.
Misjonitöö tähendab seda, et ühed lähevad teele.
Need, kes tagalasse jäävad, saavad sama suure palga
ja kogevad õnnistust, kuna osaleme kõik samas ülesandes.
Tahaksin veel öelda,
et kuna osaleme Jumala riigi suures misjonikutses,
ei oma tähtsust, millist survet ja tagakiusu kogeme.
Meie räägime tagakiusust vaid teoreetiliselt,
kuid maailmas on kohti,
kus inimesed maksavad kõrget hinda usu eest ülestõusnud Päästjasse.
Peame siiski vastuvoolu ujuma.
Maailm mõjutab meid ja püüab kaasa haarata.
Tugeva vooluga jões ujuda püüdes suudad siiski vaid paigal püsida.
Õnneks ei pea me omas jõus üritama, kuid peame siiski vastuvoolu ujuma,
põhivoolust vastupidises suunas.
Kogu elu, väärtused ja asjad, mis püüavad meie tähelepanu
oluliselt kõrvale juhtida, meie elu mõttest, kutsumusest
ja suurest põhieesmärgist.
Ujume vastuvoolu.
Mõtleme inimlikult, kust me ressursid saame.
Mõistame, et Jumal kutsub, tahame seda järgida,
kuid kust selleks vahendid tulevad.
Jüngrid mõtlesid sedasama, kui Püha Vaim langes.
Leegid langesid igaühe peale.
Vägev tuulispask pühkis kõigi üle selles lukustatud ruumis.
Inimlikult see kindlasti ei tekkinud.
Nad said väe.
Kui sul väge pole, püüa otsida Jumala palet,
et täituksid Jumala ligioluga ja Püha Vaimuga.
Sest see oli algkoguduse puhul otsustav tegur -
isegi surmavalla väravad ei suutnud seda võita.
Sama lubadus kehtib meilegi.
Kui Jeesus palvetas enne kinnivõtmist oma ülempreestri palvet,
palus Ta kõigepealt enda eest, seejärel jüngrite eest,
ning siis ka nende eest, kes usuvad jüngrite sõna tõttu.
Need oleme meie.
Möödunud on paar tuhat aastat, kuid sõna on levinud.
See on meieni jõudnud ja meil on samad lubadused.
Inglise keeles öeldakse, et Jeesus saadab meile advokaadi,
juristi, asjaajaja.
Püha Vaim ajab meie asju. Ta pole mitte jooksupoiss,
vaid see, kes aitab meid kutsumises edasi.
Advokaadi sõna kohta peaks lausa eraldi jutluse pidama.
Liiga tihti arvame, et Püha Vaim on vaid mingi hõljuv mõjutegur,
me kutsume Teda ja käsutame Teda.
Ta on Kolmainu kolmas isik.
On arm kogeda Jumala Vaimu ligiolu palves, kuulutatud sõna kaudu,
kui sõna hakkab kuulajatega rääkima.
Saame sellest nii teadlikuks, et võime öelda nagu Piiblis:
Püha Vaim ja meie otsustasime.
See polnud teoreetiline lause.
See asus nii võimsalt ütlejate sisemises teadlikkuses.
Neil oli arvamusi ja väitlusi, kuid lõpuks jõudsid nad järeldusele,
et just nii peab tegutsema.
Need on tarkuse sõnad. Issand on rääkinud.
Kui tegutsema hakati, järgnesid head viljad.
Palju kauem ma ei räägi.
Tahan lõpetuseks öelda, et ülestõusmisväe kogemine
on palju enam kui pühapäevane kirikusistumine.
Kui ülestõusmisvägi, Kristuse ligiolu sulle reaalseks muutub,
hakkad tasapisi asjadest aru saama, on Ta sinuga.
Üks noor jutlustaja kutsus Lauluraamatust uusi laule õppima.
Kui Ta kõnnib ja räägib minuga alati, nüüd Ta elab ...
Ma ei oska laulda, nagu ise kuulsite.
Ta kõnnib ja räägib minuga alati. Kogu aeg.
Siis on elul sisu, pole ühtki igavat päeva.
Pole lootusetuid päevi. Lootus on keset lootusetustki.
Me ei eita argipäeva realismi, kuid näeme sellest kõrgemale,
näeme Teda, kellelt tuleb abi. Abi tuleb Temalt, kes troonil istub.
Aamen.
Langetame palveks pea.
Taevaisa!
Oleme nii tänulikud,
et saatsid oma Poja Jeesuse siia maailma just sel ühel eesmärgil.
Et saaksime lepitatud sinuga Tema täideviidud töö kaudu.
Et seal, kus oleme puudulikud, peidaks täiuslik Kristus meie vead.
Tunnistame oma puudusi ja ebaõnnestumisi.
Aitäh selle eest, et kes iganes usub Sinusse,
meie Issand Jeesus, on meil Sinus pääs Isa juurde.
Ja Isa kuuleb meid.
Ütlesid tookord oma jüngritele:
Mida iganes te Isalt minu nimel palute, te saate.
See lubadus puudutab ka meid, kes selle usus vastu võtame,
ja Sinu Sõna, pääste.
Puuduta iga siinviibijat, igaüht, kes seda sõnumit kuuleb,
kas siin või internetis.
Aitäh, Issand, et Sinu ülestõusmisvägi
võib just praegu puudutada tervendaval moel.
"Sinu vermete läbi on meile tervis tulnud"
kehtib tänagi.
Lase oma ülestõusmisväel julgustada masendunuid,
neid kes on kaotanud töö, või on tüdinud sellest,
et elus pole midagi uut, mingeid muutusi,
kui kogu keskkond näib masendavat.
Issand, Sina tood meie ellu väge, jõudu, armastust ja kainust.
Aitäh selle eest, et kogeme paasapühal ülestõusmisväge.
Usu kaudu Sinusse, kes oled meie usu alustaja
ja täidesaatja, kui Sinus püsime,
jõuame kord võitjaina kohale.
Seepärast tänan sind kõigi eest, kes siin kohal on.
Need, kes kord kohale jõuavad, arvutu rahvahulk,
kõikide rahvaste, hõimude, suguvõsade ja keelte seast,
võivad võtta üles uue lauluviisi.
Kui meil on siin ajas veel võitlusi,
siis teame, et oled lubanud olla meiega kuni maailma lõpuni.
Sa ei jäta meid maha ega hülga. Sina pead oma sõna.
Su sõna on Jah ja Aamen ja sellest ei kao ükski kriips.
Seepärast on see kindel ja usaldusväärne sõna,
millele võime rajada oma elu ning jätkata teed uuenenud jõuga,
uues ja paremas lootuses,
usaldades, et võime olla sinu tööriistad,
ning elada õnnistuses isegi raskuste keskel.
Sulle kuulugu ülistus, tänu ja au. Saagu Sinu nimi austatud!
Kirgasta, Isa, oma nime just praegu, iseenda pärast!
See oli tänane One Way pooltund.
Aitäh vaatamast!
Kui tahad midagi uuesti vaadata, leiad selle meie kodulehelt arhiivist.
Õnnistatud nädalat!
"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
One Way - Üks tee
Uurime oma saate vaadatavust Eestis.
Kui tänane saade sind puudutas,
palun teata meile sellest e-postiaadressil -
toimisto@onewaymission.fi
Tõlge: Monika Jaaguri