"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
ONE WAY - ÜKS TEE
Ma tahan laulda, kuulutada -
ei leidu maailmast miskit paremat.
Ta on tee, tõde, Ta on elu,
uue elu leida võid sa Temas.
Tere tulemast One Way saatesse!
Saate toob teieni misjoniühendus One Way Mission.
Tapani Suonto jätkab täna eelmise nädala õpetust
kristlase julgeolekust.
Miks elavad sajad usklikud rõhutuna, kuna kardavad hingevaenlast?
Evangeelium, mis tähendab rõõmusõnumit,
on muutunud sõnumiks, mis ajab inimesi enesetapu veerele.
Sellest Tapani Suonto räägibki.
Kui sa ei näinud eelmisel nädalal õpetuse esimest osa,
leiad selle meie netilehel saatearhiivist.
One Way Pühapäevapidu pühapäeviti kell 12 Helsingis
Teisel korral olin teel ühte paika
ja mu sisemus oli täis igasuguseid ebamoraalseid mõtteid.
Torm oli nii suur, et imestasin, mis mu peas toimub.
Pärast jutlustamist tuli mu juurde naine,
kes oli põhjalikult hooruse kütkes.
Sain kuulutada talle pattude andeksandmist.
Ta vabanes ja täitus Püha Vaimuga.
Vaimsed jõud on reaalsed.
Kuid need võivad kiusata meid vaid väljastpoolt,
kui me ei asu Juuda teele, vaid järgime siiralt Kristust.
Ühe pastori väitel pole vahet, kas vaimud on sees või väljas,
peaasi et inimene vabaneb.
Just Saatana pesitsuspaik ongi meie julgeoleku seisukohast oluline.
On täiesti teine asi olla hingevaenlasest vaevatud
ja seestunud, inimene, kelles elab saatan.
Me ei või kellelegi öelda: Sinus elab saatan,
kui tegemist ei ole kuradiga.
Hingevaenlane kiusas ka Jeesust.
See on Talle tuttav teema ja tuttav meilegi,
kes evangeeliumi kuulutame.
Üks noormees oli veendunud, et kurat võib tulla igasse usklikku.
Kord tõdes ta, et iga pühapäev on kasulik koguduses
nädala jooksul temasse elama kolinud deemonitest vabanemas käia.
Üks pastor hoidis kiivalt kinni valeõpetusest deemonite kohta.
Ühel päeval hakkas ta kahtlustama, et temaski elab saatan.
Probleem oli leida kedagi, kes välja selgitaks,
kas temas on kurat või pole.
Ta ei leidnud Soomest ühtki veenvat spetsialisti
ja reisis välismaale tuntud prohveti juurde,
saamaks kinnitust, et temas saatanat ei ela.
Paari nädala pärast võib tekkida uus probleem
ja taas on sama küsimus: mis siis, kui minus nüüd on saatan?
Lõpuks ei suuda inimesed muud enam mõeldagi, kui seda,
et millal neis elab saatan ja millal ei.
Kogu mõttemaailm tiirleb kuradi ümber.
Kui kogudusele õpetatakse, et kurat võib elada kelles tahes
ja millal tahes, satub kogudus saatanakesksusse,
kust terve kristlus on väga kaugel.
Kes tahab inimmeelt vaid kurjadele vaimudele
ja nende väele fokusseerida?
Kes tahab, et Kristusse uskuv kogudus maadleks vaid pimeduse jõududega
ja kaotaks nägemuse Kristusest?
Kes tahab röövida meilt nägemuse valgusest ja auhiilgusest,
mis särab Tema palgeilt, kes Kolgatal kuradi teod tühistas?
See on kurat ise.
Kui Kristuse kogudus keskendub vaid hingevaenlasele
ning kardab kõiges teda, on kurat rahul.
Just seda ta tahabki - olla kõige keskpunkt;
tähtis, võimas ja vägev.
Ta tahab Jeesuse poolt Kolgatal saavutatud võidu maha kiskuda
ja tõusta Tema kõrvale kõige keskpunktiks.
Kogudus, mis omandab sellise mõtteviisi ja loogika,
pole vägev ja võimas, nagu mõned väidavad,
vaid võimetu vilja kandma, stagneerunud, täis hirmu ja jõuetust.
See on kaotanud selle vale tõttu Püha Vaimu toodud võidurõõmu.
Evangeelium on rõõmusõnum, mis rajaneb Kristuse täielikul võidul.
Kuradi üle saadi Kolgatal võit
ja kui oleme Kristuses, oleme kaitstud.
Kartliku, hingevaenlast pelgava uskliku süda võib täituda rahuga,
kui ta mõistab, et Jeesus on hingevaenlase võitnud.
Kuula hoolega, mida Piibel selle kohta ütleb.
"Jumal on paljastanud valitsused ja meelevallad,
häbistanud neid avalikult, võidutsedes nende üle Kristuses."
Võidukas kristlus tähendab uskuda Kristuse võitu Kolgatal
ning et meie süda ja mõtted on täis Jumala Sõna,
mis seda võitu kuulutab.
Piibel ütleb:
"Selleks ongi Jumala Poeg saanud avalikuks,
et ta tühistaks kuradi teod."
Kui Luther kord öösel üles ärkas ja nägi kuradit oma voodi jalutsis,
ütles ta rahulikult: "Ah, see oled vaid sina, kurat,"
ja pööras külge.
See on õige suhtumine hingevaenlasse.
Kui Kristus meis elab, oleme kaitstud.
Üks sõber haigestus tõsisesse koenekroosi.
Arstide jõupingutustest hoolimata halvenes tema tervis iga aastaga.
Tema usklikud tuttavad jälgisid haiguse kulgu pikka aega kõrvalt.
Kui haigus oli aastaid kestnud, avasid usklikud sõbrad suu
ja küsisid, kas ta ei kavatsegi kunagi selle haiguse vastu võidelda.
Haige sõber ütles: Olen juba niigi niivõrd kurnatud,
et ei suuda kassigi hurjutada, kuidas siis veel kuradi vastu saaksin?
Paar kuud hiljem jäid nood kaks tuttavat
tõsise kurnatuse tõttu haiguslehele.
Nende omandatud õpetus võitlusest kuradi vastu
leidis taas uued ohvrid.
Kord jäi meie Malawi töö juht Macdonald Masamba malaariasse.
Kui ta Nkambalambe külas palavikus maas lamas,
tuli sinna kaks Ameerika misjonäri.
Kui nad Maci sealt palavikus leidsid, nad pahandasid.
Nad küsisid, kuidas ta küll sellise haiguse vastu võttis,
teades, et nad pidid jutlustama saabuma.
Nad pidasid haigust kuradi väeks.
See olevat märk sellest, et inimene on elanud patus ja valesti.
Mac olevat pattu teinud, sellise kuradi haiguse vastu võtnud
ja kõik ära rikkunud.
Sellepärast nad pahandasidki.
Kord osales meie neljapäevaõhtusel palvekoosolekul mees,
kes oli kuulnud tugevat õpetust vaimsest sõjapidamisest.
Ta oli tõsiselt kurnatud.
Ta oli koosolekuil mitu nädalat vait ega öelnud midagi.
Nägin ta olemusest väsimust.
Kord avas ta suu ja tegi ühe tulise ja vägeva võitluspalve.
Paljud kõrvalseisjad arvasid, et küll on vägev mees ja usu vaim.
Kui ta oli veidi aega ponnistanud, vajus ta taas kurnatult oma kohale,
ning oli ülejäänud aja vait.
Mul oli temast kahju.
Ta oli kui vaenlase konksu otsa jäänud kala,
kes püüdis end viimase jõuraasuga vabastada rõõmu ja võidukusse,
mis väsimuse kasvades kadunud oli.
Võidukas elu oli muutunud õudusunenäoks.
Ta oli tulnud meie koosolekutele, kuna teda õnnistas sõna,
mida ma seal tihti kuulutasin. Rääkisin tihti Jumala armust.
Püüdsin inimesi armu tundma õpetada.
Sellele inimesele oli arm täiesti võõras asi.
Usuelu oli armutu võitlus saatana vastu
ja ta jõud oli otsakorral.
Tänapäeva valeõpetused deemonitest muudavad inimesed poksijateks,
kes kordamööda poksiringi ülivõimsa vastase vastu tõusevad.
Selle õpetuse järgi peame kuradi vastu võitlema,
et Jumal saaks tegutseda ja Püha Vaim võiks ilmuda.
Nende jaoks on palveelugi sõda, mille objektiks on kurat, mitte Jumal.
Kuigi nad teiste kristlaste kombel palvetavad,
on palve objektiks pidevalt saatan.
Nende palve on nagu Muhamed Ali paremsirge,
millega ta vastast nokauti püüab lüüa.
Kuna see õpetus on eksituslik, toodab see tihti kurnatud,
masendunud ja väsinud kristlasi,
kes tihti kahjuks ka usust loobuvad.
Kus on eksitud, kui kristlus on muutunud
selliseks kurnavaks nõiaringiks,
kus kristlaste ülesandeks on võita hingevaenlane?
On mindud mööda ühest kristluse kesksest põhitõest.
Me ei võitle selleks, et võitu saavutada,
vaid võitleme juba saavutatud võidu positsioonilt.
Me ei võitle selleks, et võitu saavutada,
vaid võitleme juba saavutatud võidu positsioonilt.
Nende inimeste jaoks on usuelu pidev sõda kuradi väe vastu.
Kui kristlus on nende jaoks poksimatsh vaenlase vastu,
on see tervele kristlasele matshi vaatamine videolt,
kus matshi sangar lööb vastase kindlalt ja lõplikult nokauti.
Matsh peeti juba 2000 aasta eest Kolgatal, kus võit saavutatigi.
Võidukas sangar oli Jumala Poeg Jeesus Kristus.
Selle võidu kohta ütleb Piibel:
"Ta riisus ülemustelt ja võimudelt relvad
ning tegi nad avaliku pilke alusteks, võidutsedes nende üle Kristuses."
Loeme selle võidu kohta Piiblist, nagu vaataksime matshi videolt
ja ülistame Jeesust, kes selle võidu Kolgatal teenis.
Me ei pea enam uuesti kuradit võitma ja seda lahingut sõdima.
Peame vaid meenutama ja vaenlasele meelde tuletama,
mis Kolgatal toimus, ja ta lahkub me juurest.
Parim vaimne võitlus vaenlase vastu on armastada Jeesust,
käia meeleparanduses, ning ülistada ja kiita oma Päästjat.
Kus inimesed siira südamega meeleparanduses elavad,
armastavad Jumalat ja ligimest, ning teenivad Jeesust,
sealt kurat põgeneb.
1970. aastail avaldati palju raamatuid,
mis õpetasid vaimsetest jõududest ja nende ahelaist vabanemisest.
Mõned autoreist olid endised nõiad ja okultistid.
Paljudes raamatutes õpetati pimedust teistmoodi ründama.
Kaks kuulsaimat autorit, kelle raamatud ka soome keelde tõlgiti,
leidsid üllatava lõpu.
Üks leiti hämaratel asjaoludel surnuna,
teine kadus, ja teda ei leitud kunagi,
ei elavana ega surnuna.
1970. aastail hakkas üks soomlane deemoniõpetust kuulutama
ja usklikest saatanat välja ajama. Saalis oli palju rahvast
teda ümbritses pidev tähelepanu
ja paljud pidasid teda vägevaks sangariks.
Ta oli rambivalguses ehk paar aastat ja siis kadus äkitselt.
Keegi ei kuulnud temast midagi.
Samal ajal tuli mu juurde üks naine Rootsist.
Ta palvetas Stockholmis oma kodus, kui Püha Vaim talle ilmus ja ütles:
mine Helsingisse Hesperia haiglasse, kus on üks mees.
Palveta tema eest ja vabasta ta kuradi küüsist.
Naine ehmus sellest õhutusest, kuna mõistis,
et tegemist on tulise võitlusega, ning ta keeldus.
Siis nägi ta ilmutust, kus suur Jumala käsi tuli tema üle
teda kaitsma.
Siis andis ta Jeesusele nõusoleku minna.
Issand õhutas teda kõigepealt pikalt paastuma.
Seejärel tuli ta Helsingisse ja läks Hesperia haiglasse.
Ta vabastas selle mehe, selle jutlustaja deemoneist,
ja too läks täiesti tervena koju pere juurde.
Selle reisi ajal tuligi too naine mulle rääkima,
miks ta Helsingisse tuli.
Too mees ütles pärast vabanemist, et ei hakka enam kunagi
deemonite vastu võitlema, kui Püha Vaim konkreetselt ei õhuta.
1990. aastail hakkas ilmuma raamatuid vaimse sõjapidamise kohta.
Nende seas oli kindlasti ka palju häid raamatuid,
kuid riiulite kaupa kindlasti ka ebatervet õpetust.
Paljusid neist autoreist
ja tollaseid vaimuliku sõjapidamise eksperte
tabas dramaatiline saatus.
Paljud neist sattusid vaimselt läbipõlenuina hullumajja.
Üks neist õpetusist innustunud pastor tõdes kord nende saatuse kohta,
et teab kümneid hingevaenlasega sõdinud pastoreid,
kes on hullumajja sattunud.
Tema meelest tõestavat see, et kurat on hirmunud,
kui tema vastu minnakse.
Minu meelest räägib see midagi hoopis muud.
Ühes USA koguduses alustati pühapäevaseid teenistusi
alati saalist saatanat välja ajades.
Inimesed tundsid end halvasti ja kogudus käis alla.
Pastor hakkas lõpuks Jumalalt küsima, milles asi on.
Püha Vaim ütles, et nad keskenduvad hingevaenlasele,
ning annavad igal koosolekul talle au.
"Kinnitage pilk Kristusele ja teenige Teda,
ning te saate terveks."
Pastor keelas tervel kogudusel saatanast rääkida
ning õhutas kõiki Jeesust kiitma ja ülistama,
ning Tema võitu kuulutama. Kogudusel läks paremini,
inimesed hakkasid tervenema.
Miks inimesed neid jõude rünnates hävinevad?
Vastuseks ei piisa sellest, et kurat on nii vihane.
On võimatu, et inimese elu hävineb lõpuks sellepärast,
et ta on Jumalale kuulekas ja teeb Jumala tahet.
Kui keegi nii dramaatiliselt hukkub, on see märk millestki tõsisest.
Kristlik tegevus, mille keskpunktiks on saatan
ning tema väe uurimine, ja sõditakse vaid selle riigi vastu,
võib juba iseenesest olla otsene valeõpetus.
Paulus ei kirjutanud korintlastele: koguge kogudus kokku,
et võiksin tulles paljastada, kelles teist elab kurat
ja ta välja ajada.
Algkoguduses ei korraldatud koosolekuid,
mille keskpunktiks oli saatan.
Kogudus kogunes kuulama evangeeliumi Jeesusest Kristusest,
mitte sõnumit saatanast ja tema tegudest.
Kui apostlid kohtasid olukordi, kus Püha Vaim neile ilmutas,
et tegemist on hingevaenlase või tema mõjuga,
tegutsesid nad Püha Vaimu juhatusel ja õhutusel just tol hetkel,
seisid vaenlase väele vastu ja jätkasid evangeeliumi kuulutamist.
Püha Vaim tundis ja tunneb tänagi vaimumaailma saladusi
ja annab õigel ajal nõu.
Apostlid polnud kuradi sügavuste eksperdid,
vaid Püha Vaimu tegevuse asjatundjad.
Sellest piisas algkoguduse ajal võidukaks progressiks.
Kui pilk on kinnitatud kuradile ja hakatakse uurima saatana sügavusi,
hukkub mitmeid usklikke ja satub eksitusse,
kuna ei kuula Püha Vaimu hoiatusi.
Tegevus, mis näib vägeva ja usu vaimust kantuna,
on olnud hoopis eksisamm.
Piibel ütleb:
"Uskmatud komistavad, sest nad on sõnale allumatud."
Kui mõningaid inimesi pole peatanud ükski hoiatus,
on Jumal oma Püha Vaimu ära võtnud
ja lasknud kuradil nad peatada.
See on inimese jaoks kohutav saatus.
Seepärast ei suuda ma piisavalt rõhutada,
et selles valdkonnas võib tegutseda vaid võidukalt ja kaitstult
Püha Vaimu juhatusel.
Me ei pea keskenduma saatanale ja tema tegudele.
Tuleb kuulutada Kristuse võitu ja vaadata Temale.
Ehk oled inimene, kes tunned end imeväiksena,
kui tegemist on vaimsete jõudude ja nende väeliste õpetustega.
Pead endale ausalt tunnistama,
et ei tea sellest vaimumaailma reaalsusest
eriti midagi.
Ära muretse.
Seda ei tea tegelikult ka keegi teine.
Kõik, mida inimesed kujutlevad end teadvat
võib olla täielik eksiõpetus.
Paljud, kes on oma vastavaid võimeid suurel häälel kuulutanud,
on peagi pidanud vapustatuna peatuma.
Seda maailma on võimalik tunda vaid siis,
kui Püha Vaim näitab ja räägib, mida tahab.
Ja Püha Vaim on tulnud maailma, et osutada au Kristusele
ja Tema riigile, mitte midagi muud.
Ta ei taha, et Ta lapsed keskenduksid pimeduse sügavustele,
vaid Jeesuse teenimisele ning Tema võidu kuulutamisele.
Kurat on juba Kolgatal võidetud ning avalikult häbistatud.
See sõda on juba võidetud. Me ei pea seda enam sõdima.
Seepärast, kui end selles vallas väikseks ja nõrgaks pead,
võid julge olla.
Sa ei pea tundma pimeduse sügavusi ega kuradit,
et oma ligimesi teenida ja olla vägev jumalasulane.
Pead tundma Jeesust, teadma, kes Tema on,
ja mida Ta Kolgatal tegi.
Pead sõltuma Pühast Vaimust ja kuulama Teda.
Nii oled sa piisavalt väeline, et teha kõike,
mida Jumal sulle teha annab.
Tapani Suonto õpetuse esimest osa näete meie kodulehel saatearhiivis.
Kui tunned end valede deemoniõpetuste tõttu rõhutuna,
võid jätta meie netilehe kaudu palvesoovi meie Palverindele.
See on tänaseks kõik. Kohtumiseni nädala pärast!
Õnnistatud nädalat!
"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
One Way - Üks tee
Uurime oma saate vaadatavust Eestis.
Kui tänane saade sind puudutas,
palun teata meile sellest e-postiaadressil -
toimisto@onewaymission.fi
Tõlge: Monika Jaaguri