"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
ONE WAY - ÜKS TEE
Ma tahan laulda, kuulutada -
ei leidu maailmast miskit paremat.
Ta on tee, tõde, Ta on elu,
uue elu leida võid sa Temas.
Nii läks käima One Way saade.
Saade jõuab teieni meie Helsingi Kaisanieme stuudiost.
Tere tulemast vaatama!
Täna jätkab Tapani Suonto teemal "Rahulolemise õnnistus."
Enne seda näeme filmi One Way naiste turvakodu tööst
ja Esa Juutilainen räägib, miks ta Piiblisse usub.
Sõna elavaks
Armuannid tuliseks
Kutsumus kirkaks
Usk kaineks
Jeesus lähedaseks
Jüngerluskool
One Way Mission alustas raskustesse sattunud naiste abitööd
1999. aastal.
Hetkel on One Wayl kaks tuge ja varjupaika pakkuvat majutusteenust.
Üks on Espoos, Laajalahtis asuv Eveliina-kodu,
ja teine Espoos, Leppavaara lähedal asuv Elsa-kodu.
Mõlemad pakuvad teenuseid tervele Soomele.
Elanikeks on aastate jooksul üha rohkem olnud,
ka Soomes elavad võõramaalased.
Naised saabuvad kodudesse oma maakonna sotsiaalosakonna kulul,
mis aitab kodusid rahastada.
Naistekodude eesmärgiks pole vaid hetkeks varjualuse pakkumine,
vaid aidata parandada käest pääsenud eluohjad.
Näiteks peresuhted, elamistingimused, tööelu
ja tihti kogu kontroll elu üle võivad olla kadunud.
Kodu vastutav vabatahtlik personal aitab inimesel hingehoiu
ja argiasjades aitamisega taas ühiskonnas oma koha leida.
Eesmärgiks on muuta teovõimetu teovõimeliseks.
Meie kodudest on läbi käinud sadu naisi.
Mõnede elud on saanud lõplikult uue suuna.
On esinenud ka pettumusi, kui aidatavad naised
satuvad tagasi mineviku keeruliste olude küüsi.
Mõnede puhul võib esineda mitmeidki eksimusi,
kuid lõpuks leitakse siiski uue elu ehitamiseks vajalik alus.
Rõõm on suur, kui mõni kodu elanik läheb õppima, omandab ameti,
saab peresuhted korda või võlad kontrolli alla.
Kõiges selles tahab aidata ja toetada kodude palgaline
ja vabatahtlik personal.
Rahustav jalutuskäik metsas üksi või koos kaaslastega
võib näidata elu uues valguses.
Igapäevastel palvehetkedel võib osaleda
vastavalt jõule ja huvile.
Igaüks võib esitada palveteemasid, kuulata teiste mõtteid
või istuda niisama vaikselt ja vaadata.
Kõik Taevaisa loodud on kui kirjud liblikad,
igaüks omamoodi.
Naised elavad omaette tubades.
Lisaks on kodus meeleolukad ruumid ühiskogunemisteks ja palveks.
Ka õu pakub võimalusi puhkamiseks ja elu üle järele mõtlemiseks.
Meie kodus elamise eelduseks on uimastivabadus
ja soov osaleda kogukonna argitöödes.
Elu aluseks on ühised kogunemised, isiklikud vestlused,
vaimne kontekst ja sotsiaalse võrgustiku ehitamine.
Kogukond moodustab turvalise pere, kust leiab alati toetajaid ja kuulajaid.
Sellises kodus saavad inimesed väga lähedasteks
ja kontaktid on tihti pikaajalised.
Olin 11-aastane, kui Jumal mulle ilmus.
Mul polnud seejärel mingit kahtlust Jumala olemasolu kohta.
Olin sattunud propaganda ohvriks, nagu poleks Piibel usaldusväärne,
olevat täis vastuolusid ja ebajärjekindel.
15-aastaselt otsustasin hakata Piiblit lugema.
Tahtsin tõestada, et see pole Jumala Sõna.
Juhtus aga vastupidi. Piibel tõestas, et mina eksin.
Kolm teemat Piiblis puudutasid mind eriliselt.
Mõistsin, et Piibel on vägagi järjekindel.
Mõeldes, mitu autorit oli Piiblit aastasadade vältel kirjutanud,
ja ometi oli neil ühine liin.
Ma lugesin palju ja Piibli lugemine polnud raske.
Olin üllatunud selle järjekindlusest.
Religiooniõpetuses oli räägitud,
kuidas evangelistid räägivad samadest sündmustest erinevalt.
Mõtlesin selle üle ja leidsin, et nad lähenevad eri vaatenurgast.
Jälgisin samal ajal telerist sarja "Cannon".
Ühes kohtuasjas andis 5 tunnistajat autoõnnetuse kohta sama infot
ja kõik pidasid juhtumit iseenesestmõistetavaks.
Cannon aga hakkas kahtlustama:
5 inimest ei saa üht sündmust täpselt samamoodi kirjeldada.
Siis mõistsin - just see teeks Piibli ebausaldusväärseks,
kui nood neli tunnistajat räägiksid asjust täpselt ühtmoodi.
Iga inimene näeb asju oma vaatenurgast
ja räägib sellest, mis teda puudutas.
Kolmandaks - Piibli tõotused usklikele.
Mõtlesin, et kui need tõotused tänapäeval toimivad,
siis tahan minagi seda Piiblit uskuda.
Kirjakoht, kus Jeesus lubab anda meile oma rahu ...
"Mina ei anna teile nõnda, nagu maailm annab.
Teie süda ärgu ehmugu ega mingu araks!"
See puudutas mind. Teadsin, et minu südames polnud rahu.
Teadsin, et Jumal on olemas, kuid südames puudus rahu.
Olin selle rahu nimel kõigeks valmis.
Kui Piibli viis korda läbi lugesin, olin meeleheitel.
Palusin iga hommik ja õhtu põlvili voodi ees,
et võiksin usklikuks saada
ja Jumal saadaks kellegi minuga rääkima.
Kuid seda ei juhtunud.
Siis läks meeleheide nii suureks,
et otsisin ajalehest kohaliku kiriku jumalateenistuste ajad,
otsisin kaardilt üles selle asukoha, läksin kohale
ning sain seal päästetud.
Lahkudes teadsin, et mul on rahu südames.
Tundsin nagu käiksin õhus.
Seejärel lugesin Piiblit täiesti teise pilguga.
Olen lugenud Piibli kümneid kordi läbi,
kuid seetõttu, et armastan seda.
Piibli tõotused on minu elus toiminud.
On suureks õnnistuseks, kui Piiblist midagi uut leian.
Tunnen Piiblit lugedes, kuidas Piibel mind läbi katsub.
Tunnen, et olen Piibli ääres Jumala silmade all
ja Jumal uurib mind.
Taavet ütleb Laulus 119:
"Ma rõõmutsen su ütlusest nagu see, kes leiab palju saaki. "
Mul on Piiblist uut tõde leides sama tunne.
Olen nagu kalamees suure kalaga.
- Siin on kindlasti inimesi, kelle jaoks Piibel pole nii avatud.
Olen isegi üks neist. Loen vaid Päevasõna.
Mida sa meile ütleksid?
- Kui olin 2 aastat usus olnud ja Piiblit põlvili maas lugesin,
siis Jumal rääkis mulle sealt Sõnast.
Imestasin ja küsisin Jumalalt, miks Ta mulle neid asju räägib.
Küsisin, miks Ta ei räägi neile, kes teisi õpetavad.
Ta vastas: Seepärast, et ühel päeval õpetad sa seda teistele.
Ehmusin, sest mul oli tohutu rambipalavik.
Ma ei julgenud inimeste ees seista.
Ma ei suutnud matemaatikatunnis tahvli ees teoreemegi seletada.
Ütlesin Jumalale: Ärme räägime sellest kellelegi, eks!
17 aasta pärast toimus mu elus muutus.
Jumal andis mulle võidmise ja teadsin, et mul on uus ülesanne.
Mind kutsuti sellesse ülesandesse.
- Oled jutlustaja ja sõidad jutlustades ringi.
Kellele tahaksid eriliselt midagi enda saadust edastada?
- Viimasel ajal tegelen Jumala suuruse teemaga.
Hiljuti räägiti ajalehes universumi suurusest.
See ulatuvat mitmekümne miljardi valgusaasta kaugusele.
Mõtlesin: Kui suur Jumal meil on!
Olen kuulnud, kuidas mõned palves Jumalale justkui nõu annaksid:
Kas sa ei saa siis aru, Jumal?
Mõtlesin: Kui suur Jumal meil on! Ta tunneb iga tähte, iga galaktikat,
iga rakku nii inimestes kui loomades.
Jumal teab isegi meie juuksekarvade arvu.
Mind on puudutanud Jumala tohutu suurus ja tarkus.
Me ei mõista Tema tarkusest midagi
ja ometi tahame Talle tihti nõu anda.
Mõtlen eelkõige inimestele, kes otsivad Jumalat ja arvavad,
et Jumalat on raske leida.
Tegelikult on Jumalat väga lihtne leida.
Minagi otsisin Jumalat ilmaasjata Teda uurides.
Me ei leia Teda uurides.
Leiame Jumala siis, kui läheme Tema juurde ja ütleme:
Uuri Sina mind!
Kui Jumal meiega räägib ja me teeme selle järgi,
pole midagi rasket.
Väga kerge on usklik olla, kui teeme, mida Ta käsib.
- Siin on kindlasti inimesi, kellel on muret, probleeme
ja kes just mõtlevad usuasjadele. Mida neile öelda tahaksid?
- See on väga aktuaalne teema.
Kahe nädala eest olin hommikul palves
ja nägin vaimus üht naist, kes ütles pisarsilmil:
"Keegi ei hooli minust. Jumal on mind maha jätnud
ega kuule mu palveid." Püha Vaim ütles mulle:
"Kes ütleb talle, et ma armastan teda?"
Küsisin: Milliseks peaksin muutuma, et võiksin seda inimest aidata?
Mõistsin, et Jeesus tahab aidata iga inimest.
Ta hoolib iga inimese haigusest, viletsusest, valust.
Kuid Ta otsib neid, kes suudaksid olla Tema tööriistad
ja võiksid aidata neid inimesi ning öelda neile,
et Jeesus armastab neid.
Kaks päeva hiljem tuli too naine koosolekul minu juurde eestpalvele.
Ta rääkis mulle täpselt seda, mida olin näinud.
Mõtlesin, et Jumala kaastunne inimeste vastu on nii suur,
et me ei peaks mõtlema oma au peale või sellele,
mida inimesed meist arvavad, või kartma, et läheme uhkeks,
kui Jumal meid kasutab.
Jumal tahab väga inimesi aidata ja Ta tahab muuta meid nii,
et saab meid kasutada.
Tean, kuidas Jumalat huvitavad inimesed ja nende vajadused.
Nägin kord üht poissi magamas, kelle elus oli suuri võitlusi.
Tema isa oli alkohoolik ja vägivaldne.
Poiss oli näinud asju, mida lapsed ei peaks nägema.
Tema elu oli täiesti katki.
Ta oli 5-aastane ja pissis iga öö voodisse
ning nuttis ja hüüdis öösel kaks tundi.
Äkitselt nägin vaimus, kuidas Jeesus seda last kaastundes vaatas.
Siis mõistsin, et Jeesus tahab teda puudutada.
Panin käed tema peale ja teadsin, et see on nüüd möödas.
Järgmisel ööl magas laps esimest korda kogu öö.
Nüüd on ta luteri kiriku misjonär Aasias
ning saab lähipäevil doktorikraadi.
See on võimas, kui väga Jumal meie vajadustest ja hädast hoolib!
Nii rääkis Esa Juutilainen oma usklikuks saamisest.
See lindistati novembris toimunud meesteüritusel.
Esa Juutilainen on üks One Way õpetajatest,
kelle õpetust kuuleb muu hulgas ka meie netijüngerluskoolis.
Nüüd on järg Tapani Suonto käes, teemaks "Rahulolemise õnnistus".
Õpetus on järg eelmise nädala saatele.
Mul on ikkagi Jeesus.
Temas on kõik, mida ma vajan.
Armuandide eesmärk on vaid Kristusele au anda.
Teiseks - ma ei tea selle venna saatuse põhjust.
Võib-olla Jumal testis, mis talle tõeliselt oluline on.
Ükski asi ei saa muutuda meile kallimaks kui Jeesus Kristus.
Muidu paneb see Jeesuse muretsema.
Piibel ütleb:
Kadeduseni ta igatseb Vaimu, kes on asunud meisse.”
Kingitus ei saa kunagi olla tähtsam kui kingi andja.
See on terve, tasakaalus kristlus. Peame sellest kinni hoidma.
Kui armastus on meie tee, ei vii ka annid meid eksitusse.
Sellel teel võivad täituda ka meie unistused.
Jeesuse armastamine pole algus, vaid kõige tuum ja sisu;
kõik kulmineerub selles.
Kui nii on, ei komista me valel moel otsima ja armastama ande
ega unusta andide andjat.
Me ei eksi ka rahulolematusse, kuna kõige sisu on Jeesus,
ja Teda ei kaota me kunagi.
Armuandidest rääkides mainitakse ühe ohuna alati
inimese uhkeks minemist.
On tõsi, et võime kergesti uhkeks minna.
Paljude teenimistöö on katkenud, kui nad on muutunud uhkeks
ja võtnud enesele au seal, kus see kuulub Jumalale.
Olen näinud paljusid selliseid juhtumeid.
Oht pole vaid selles, et muutume uhkeks,
kui Jumal meid kuidagi kasutab, vaid ka see,
et ignoreerime Jumalat.
See on veelgi salakavalam kui uhkus.
Kui uhkus saab komistuseks, järgneb sellele tihti langemine -
seksuaalne langemine, rahade väärkasutus, vargus, pettus,
või eksiõpetusse langemine.
Neid on aastate jooksul palju nähtud.
Selliste langemiste taga on tihti vaimne uhkus.
Piibel ütleb: Uhkus käib enne langemist.
Kõigepealt tuleb uhkus ja seejärel lubab Jumal langeda
ning peatab uhke inimese.
Kui Jumalat ignoreerime, jääme tihti ise kõrvale.
Jumal paneb inimese hetkeks kõrvale.
1970. aastail rääkis Jumal Youth With A Mission'i juhile
Loren Cunninghammile laeva hankimisest.
Nägemus suurest misjonilaevast hakkas kiiruga teostuma.
Raha tuli igast maailma nurgast,
palju rahvast lõi käed külge, leiti laevale meeskond,
Püha Vaimu juhatusel leiti Uus-Meremaalt ka laev
nimega Maori.
Üks firma lubas laeva tasuta valgeks värvida.
Suure ookeanilaeva värvimine on kallis ettevõtmine.
Üks ettevõte aga lubas selle töö tasuta ära teha.
Isegi kuninganna Elizabeth II sisearhitekt pakkus end tasuta
laevale uut sisekujundust tegema.
Toimus suuri imesid.
Ettevõtmine äratas palju tähelepanu.
Isegi sekulaarne press kirjutas, et usklikud noored
said Jumalalt tõotuse, et Ta annab neile laeva,
mis hakkab mööda ilmamerd seilama.
Protsessi jälgiti maailmas ja eriti muidugi YWAM'is.
Meedia raporteeris progressist.
Laevahange näis olevat võimas tunnistus Jumala suurusest
ja Tema ustavusest.
Prohveteeringud läksid täide.
Ja YWAM'i osakonnad olid elevil tolle suure Jumala kingituse üle.
Kui laevahange oli lõpusirgel, puudu oli veel viimane rahasumma,
mis oli ka juba anda lubatud,
ja laev oli ametlikult YWAM'i haldusse minemas,
juhtus midagi üllatavat.
Loren Cunningham räägib sellest oma raamatus
"Oled see tõesti sina, Jumal?"
"Äkitselt nägin nägemust.
Seisin YWAM'i juhtkonna ees ja teatasin hardunult: Saime laeva!
Jumal andis meile rahad Maori laeva jaoks.
Rahvahulk rõõmustas ja lehvitas käsi.
Äkitselt nägin endast vasakul varjus üht kuju, keda keegi ei märganud.
Täpsemal uurimisel näis tema nägu murelik.
Siis alles mõistsin, et see oli Jeesus.
Olime Teda ignoreerinud.
Juubeldasime laeva üle ja unustasime Jeesuse.
Peitsin oma näo voodisse,
suutmata vabaneda kohutavast nägemusest.
"Oo, Issand, anna andeks!"
Varsti pärast seda toimus muutus. Laevahange seiskus.
Viimase summa lubanud mees ei täitnud oma lubadust.
Sajad noored, kes olid laeval juba elanud ja seda remontinud,
sunniti sealt lahkuma.
Lõpuks loobus YWAM hankest, see jooksis karile,
ning kaotas tohutud summad, mis olid antud laeva eest käsirahaks
ja kasutati ka selle remondiks.
Kui Jumal meid kasutab ja annab meile erinevaid ande,
pole ohuks üksnes uhkus.
Võime ignoreerida Jeesust ja Ta unustada.
Et seda ei juhtuks sinu, meie koguduse
ega One Way Mission'iga, pea meeles paari asja.
Rahuldu sellega, mis sul on.
Mõista, et sinu suurim aare on Jeesus Kristus.
Kõige eesmärk, mis Ta sulle eales annab,
on kirgastada üksnes Jeesust, kes sul juba olemas on.
Kui Jumal annab sulle uusi asju, olgu armuande või muid ande,
mõne erilise kutsumuse, ära hakka rõhutama ande,
vaid andide andjat.
Õnnelik elu pole andides, vaid suhtes Jeesusega.
Selle eest peamegi igas olukorras hoolitsema.
Nii õnnistuste kui pettumuste keskel.
Töötasin ise noorena aastaid YWAM'is.
Käisin Hispaanias Euroopa töötegijate konverentsil,
kus Loren Cunningham rääkis uuest laevanägemusest.
Konverentsil õnnistati Euroopa töö juht Don Stevens
seda uut laevaprojekti vedama.
Jumal äratas projekti surnuist ja laeva nimeks sai Anastasis,
mis tähendab ülestõusmist.
See nägemus suri täielikult,
kuid siis saabus ülestõusmise aeg.
Laev seilab tänagi mööda maailmamerd.
Ma ei tea, kas Don Stevens jätkab selle projekti juhina.
Mõni aasta enne seda helistas üks YWAM'i töötaja Cunninghamile
ja ütles: "Lugesin just Laatsaruse kohta.
Lugesin kohta, kus Jeesus ei tervendanud Laatsarust,
vaid ootas, kuni Ta sõber suri, ja äratas ta seejärel üles.
Tol korral tõi ülestõusmine Jumalale suuremat au kui tervenemine."
Nii sündis ka laevaprojektiga.
Kuid see oli valus tee sadadele ja tuhandetele jumalasulastele
ja misjoniorganisatsioonile.
Parem tee on armastuse tee, millest Paulus 1. Korintlaste kirjas räägib.
See tee kaitseb meid nii, et Jumal saab meid ka õnnistada.
Sellega lõppes tänane saade.
Kui sa ei näinud eelmise nädala saadet,
leiad Tapani Suonto õpetuse 1. osa meie saatearhiivist
aadressil - www.onewaymission.fi
Õnnistatud nädala jätku! Kohtumiseni nädala pärast!
"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
One Way - Üks tee
Uurime oma saate vaadatavust Eestis.
Kui tänane saade sind puudutas,
palun teata meile sellest e-postiaadressil -
toimisto@onewaymission.fi
Tõlge: Monika Jaaguri