"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
ONE WAY - ÜKS TEE
Ma tahan laulda, kuulutada -
ei leidu maailmast miskit paremat.
Ta on tee, tõde, Ta on elu,
uue elu leida võid sa Temas.
Nii läks käima aasta esimene One Way saade.
Head uut aastat!
2013. aasta on One Way jaoks eriline,
kuna tähistame oma tegevuse 30. aastapäeva.
Töö algas 1983. aastal.
Juubeliaasta peegeldub aasta vältel ka meie saadetes.
Juubeliüritus toimub septembris.
Tänase saateaja täidab õpetus,
mida viib läbi meie pastor Aki Miettinen,
kelle teemaks on "Kristlase kolm pimepunkti."
Panin tänasele, pikaks venida võivale õpetusele pealkirjaks "Pimepunkt".
Loen Johannese evangeeliumist 9. peatüki viimaseid salme,
alates salmist 35.
"Jeesus sai kuulda, et nad on ta kogudusest välja heitnud ..."
Jeesus oli tervendanud pimeda ja variserid heitsid ta kogudusest välja.
"... ja küsis teda kohates: Kas sa usud Inimese Pojasse?”
Too kostis: Kes see on, isand?
Ütle mulle seda, et ma saaksin temasse uskuda.”
Jeesus ütles talle: Sa näed ju teda, see, kes sinuga räägib, ongi tema.”
Aga tema lausus: Ma usun, Issand!” ja kummardas teda.
Jeesus ütles: Mina olen tulnud maailma kohtumõistmiseks, et need,
kes ei näe, hakkaksid nägema, ning nägijad jääksid pimedaks.”
Seda kuulsid mõned variseridest, kes olid tema juures,
ja ütlesid talle: Kas meiegi oleme pimedad?”
Jeesus ütles neile: Kui te oleksite pimedad,
ei oleks teil pattu.
Aga et te nüüd ütlete: Meie näeme”, siis jääb teie patt teile."
Inimese vaateväljas on nn pimepunkt.
Seepärast õpetame lapsi vaatama kõigepealt paremale,
siis vasakule, ja siis veelkord vasakule,
kui nad teed ületavad.
Kui näiteks piirivalveametis koolitatakse operaator-vaatlejaid
ei õpetata neid sihtmärki otsides vaid ühte kohta jõllitama,
vaid silmi ja pead liigutama.
Ei piisa sellest, et õhusõiduk liigub,
otsija peab ka tähele panema, kuna vaateväljas on pimepunkt.
Pimepunkt seletab paljusid müstilisi õnnetusi.
Neid lihtsalt juhtub.
Inimene arvab, et näeb, kuid äkki ilmub pimepunkti tagant
siiski midagi suurt ja läheb madinaks.
Kui sellest teadlikud ollakse, püütakse seda teatud ülesannetes
ja koolitustel elimineerida.
Ka meie vaimses vaateväljas on pimepunkte.
Need on palju olulisemad kui füüsilise vaatevälja omad.
Lugesime tekstist Jeesuse sõnu. Ta tuli selleks, et pimedad näeksid,
ja need, kes väidavad end nägevat, ei näeks.
Ta rääkis variseridele.
Vaimne pimedus on eluohtlik. Küsimus on taevasse pääsus,
mitte ainult auto kaskokindlustuse kaotamises.
Tegemist on igavikulise saatusega.
Seepärast tunnen õhutust hoiatada meid selle eest,
et selline asi on võimalik.
Peame teadvustama oma vaimses vaateväljas pimepunkte,
kus võivad olla vähemalt kolm järgmist isikut -
Jumal, ligimene ja meie ise.
Jumal võib asuda pimepunktis, nagu paljastas meie tekstis
Jeesuse kõne variseridega.
Mis põhjustab Jumala sattumist vaimsesse pimepunkti?
Variseride puhul on see religioossus,
mis püüdleb mitmel moel selle poole, et Jumal oma ligiolus ja kirkuses
jääb meie vaimses vaateväljas nähtamatuks.
Religioon püüab Jumalat ära kasutada.
Jumal võetakse nn varumeheks kõige siin ajas taotletava jaoks.
Sama kehtis põhimõtteliselt ka variseride puhul.
Heitkem kõrvale mõte Jumalast meie varumehena
ja õppigem variseridest, et me ei väidaks end nägevat,
kui me tegelikult ei näe.
Peame armastama Jumalat Tema enda pärast,
mitte selle eest, mis Ta meile on andnud
või mida Temalt ootame.
Seepärast ei tähenda Vana Testamendi Jumalast kuju tegemise keeld
üksnes sambakujusid või pilte.
Selle sügavam tähendus on keeld mitte luua Jumalast kujutluspilti,
mis näeks Teda vääralt ja ühepoolselt vaid Isa, Karjase või kellegi muuna.
Iga kord, kui maalime Jumalast kujutluspildi,
piirame Tema tegevust ja võimalusi.
Üks variseride haputaigna omadus on Jumala piiramine.
Meie kujutluspildid piiravad Jumalat.
Religioossuse loodavad valekujutlused Jumalast
muutsid pimepunkti variseride ja kirjatundjate elus nii suureks,
et kui saabus Jumala tõotatud Messias ja Jeesus kõndis nende seas,
nad ei näinud Teda, isegi kui Teda oma silmadega vaatasid.
Nad ei näinud, kes Ta on, kui Sõna sai nende keskel lihaks.
Neile ei piisanud Messia kuvandist, mille Jeesus ise tõi.
Kuigi nad tundsid Jesaja 53. peatüki prohveteeringut kannatavast Messiast
ometi ei piisanud neile sellest madalast, ristile surevast Messiast.
Nagu Paulus 1. Korintlaste 1. peatükis kirjutab:
"Kuna maailm Jumala tarkuses ei tundnud Jumalat ära tarkuse abil,
siis oli Jumalale meelepärane päästa selle narri kuulutuse kaudu
need, kes usuvad.
Sest juudid nõuavad tunnustähti ja kreeklased otsivad tarkust,
meie aga kuulutame ristilöödud Kristust,
kes on juutidele ärrituseks ja paganaile narruseks,
ent neile, kes on kutsutud, olgu juutidele või kreeklastele,
on ta Kristus, Jumala vägi ja Jumala tarkus.
Sest Jumala narrus on inimestest targem
ja Jumala nõtrus inimestest tugevam."
Võimas tekst!
Võime teadlikult paluda, et Jumal teeks meid oma narriks,
et saaksime Tema tarkust.
"Tee mind inimlikult nii nõrgaks, et Kristuse vägi võiks minus elada."
Elame päevil, mil üha suuremale rahvahulgale
on jutlus ristilöödud Kristusest narruseks.
Otsitakse tunnustähti ja tarkust,
kuid meie kuulutame Pauluse sõnul midagi hoopis muud.
Me ei kuuluta tunnustähti, vaid usume,
et tänapäevalgi käivad asjad samas järjekorras -
kui kuulutame Kristust, kinnitab Tema oma tahte järgi Sõna,
nii et sünnivad tunnustähed ja imed.
Ta suudab neid tänagi teha,
kuna Tema ülestõusmisvägi elab koguduse keskel ja isegi sinus.
Seepärast õppige seda narrust armastama
ja ärge otsige midagi muud.
Rääkisin enne variseridest, kuid meie aja religioossel kultuuril
on samasugune oht sedasama kogeda, isegi veel võimsamalt.
Meie aeg on palju pinnapealsem, kui 1. sajandi judaismi ajal.
See abielurikkuja sugupõlv on tõeliselt pinnapealne põlv,
kus inimsuhtedki on muutunud tarbekaubaks.
Kannatustevaba õnnelikkus. Tahame kuulda vaid õnne kohta.
Meid sunnitakse olema õnnelikud.
Oleme nagu troll Rölli muinasjutus "Troll Rölli otsib õnne".
Ronides mööda kaubamajatreppe, ütleme trolli kombel:
"Küllap kohe sajab kaela täiuslik õnn."
Kuluta, kuluta, kuluta, kuluta, asjad, asjad, asjad, asjad ...
Rölli lood on väga õpetlikud. "Kohe sajab kaela täiuslik õnn."
Inimestekultus, rikkusekultus.
Meie aja ebajumal pole Baal, vaid rikkus, kuulsus, võim ja info.
Neid võiks nimetada tänapäeva ebajumalaiks, keda teenime.
Veel tänagi on kannatav Kristus meie vaimuelu pimepunktis.
Seepärast, et oleme oma aja religioosse kultuuri kasvandikud.
Me ei näe Kristust, isegi kui Teda vaatame.
Me ei taha näha Teda sellisena, nagu Ta end ilmutada tahab;
endiselt kannatavana, ristile suunduvana, ristil surevana,
kuid ülestõusnud, elava, Jumala Pojana.
Vaid seal, kus on hauad, võib toimuda ülestõusmine.
See kehtib meie endigi usuelus.
Kui nisuiva ei lange maasse ega sure, ei saa see ellu tõusta.
Meie peame kahanema, Tema peab kasvama.
See on vastuolus tänapäeva religioosse kultuuriga.
Peame ärkama ja mõistma, et kulgeme vastuvoolu.
Teine asi, mis võib Jumala pimepunkti jätta,
on mõistuseusk, mis alandab Jumala inimmõistuse tasandile.
Kreeklased otsisid tarkust. Kui palju enam otsib seda meie aeg!
Pauluse vastus on endiselt:
"Mu kõne ja mu kuulutus ei püüdnud veenda tarkusega."
Nagu olen varemgi öelnud - evangeeliumi kuulutamine,
Kristusest tunnistamine pole eelkõige tarkuse jagamine,
kuigi need elemendid on seal olemas,
vaid kuulutamine peab alati juhatama sõnakuulelikkusele,
kuulekusele Jumala Sõnale, ükskõik, kas see meeldib või mitte.
See on Sõna kuulutuse ja jutlustamise ülesanne,
mitte inimestele meeldimine, vaid nende pidev äratamine faktile,
et peame rivistama end Jumala Sõna juhtnööride järgi.
Peame alistuma Jumala Sõnale,
mitte niivõrd püüdma saada inimlikus tarkuses Sõna meistriteks,
et see alistuks meie mõistuseusule
ja suudaksime mõistusega seletada imesid, patutunnetust, ülestõusmist,
neitsist sündi jne.
Ei. Kuulutame endiselt, et Jeesus oli täielikult Jumal
ja täielikult inimene, sündis neitsi Maarjast,
ja suri Pontius Pilaatuse ajal.
Siin on olemas kõik elemendid, mis teenivad ka meie mõistuse igatsust,
kui meil seda veel alles on. Ja see peab olema.
Usule tulemine ei tähenda, et viskaksime mõistuse prügikasti.
Saate ju aru, mida ma mõtlen.
Ärge alandage Jumala Sõna ilmutust
mõistuseusuga inimelu ja inimmõistuse tasandile.
Laskem Jumala Sõnal ja Temal olla see, mis Ta on -
Kõikvõimas, kes on kõik oma Sõnaga loonud.
Me ei saa ju sellest aru. Kuid nii Piibel räägib.
Ta rääkis sõnu ja nii sündis. Eks püüa seda ära seletada!
Ma lihtsalt alandlikult usun seda.
"Usus me mõistame," ütles Heebrea kirja kirjutaja,
"et maailmad on valmistatud Jumala sõna läbi."
Usus mõistame, et eluks ei piisa vaid rukkileivast,
isegi kui sellele võid peale määrida, vaid me elame igast sõnast,
mis tuleb Jumala suust. Ükskõik, kas usud seda või mitte.
Võime kujutleda, mis juhtuks, kui Jumal äkitselt enam ei räägiks.
Mis siis juhtuks,
kui kõik püsib tänagi veel koos Tema Sõna väel?
Kui sulle tundub, et Jumal ei räägi, võib põhjuseks olla see,
et oled lakanud kuulamast.
Kas on kuulda? Kuulan!
Jumala ees ei saa vastus olla: "Issand, kuulda on, aga ei häiri."
Jumala ees peame ütlema: "Issand, räägi nii, et veidi ka häirib."
Et see häiriks meie turvalist rahu.
Mõistuseusk tänapäeval üha kasvab.
Me usume ju imesid, kas pole?
Kas sa seda imet usud, et oled uuesti sündinud
Jumala Sõna ja Vaimu mõjul?
See on suurim võimalik ime. See ajab suu vägisi naerule.
Meil polnud selles mingit osa. Aga püüa seda mõistusega seletada.
Mina ei suuda mõistusega seletada, kuidas Jumal mind päästis
ja mis seal palvemaja siis juhtus.
Aga sinna see süüdistav südametunnistus jäi.
Jutlustati, et Jeesuse nimel ja veres on see patt andeks antud.
Nimekiri oli pikk, aga sinna nad kõik jäid.
Juukseid oli peas rohkem, aga mõistusega ikka pihta ei saanud.
Südamesse sobis see väga hästi ja sobib tänagi,
kuid seletada ma seda ei oska.
Võin öelda, et see kuulutus toimib.
Ja mis siis?
Võiksin kahelda, kui oleksin ainus, kes siin maa peal seda kogenud on.
Meil on siin saalitäis rahvast, kes on kogenud sama asja.
Oled Jeesuse veres ja nimes oma patud andeks saanud.
Ja seepärast, ükskõik kui raske praegu ka poleks,
veab suud ikka veidi naerule, kui sellele mõelda.
Patuprobleemiga on tegeletud. Olen vaba, võin naeratada.
Võin olla õnnelik.
Jumal ei sunni nii nagu selle maailma tööandjad ja uurimused ja kursused.
Need sunnivad meid õnnelikuks ja pärivad, kas oled nüüd õnnelik,
kui osalesid kuskil tööga seotud täiendkoolitusel.
Pead täitma küsitlusankeedi, kus päritakse:
"Sa oled ju nüüd õnnelik, eks?"
Jumal ei küsi seda, Ta annab selle õnne kingituseks.
Me võime olla õnnelikud Kristuses. Ärgem arutlegem liiga palju.
Mõelda võib.
Kui me vahel piisavalt ei mõtle, siis me ka ei täna piisavalt.
Me ei mõtle sellele, kes me oleme ja mis meil on ja kuhu oleme teel
ning kui suur on meie pärand.
Tänapäeva maailmas vaieldakse pärandite üle
ja suguvõsa suhted lähevad sassi, kui keegi nende seast lahkub.
Ükskõik, kes see ka poleks, kui pärand jääb järgi,
tekib kohe tüli.
Mõelge sellele pärandile, mis meile kõigile tallele on pandud.
Kingitusena; pole vaja tülitseda, saame selle kõik endale.
Ebausk - seegi jätab Jumala pimepunkti.
Ebausk viib maagiasse.
Meid ahvatleb võimalus manipuleerida vaimumaailmaga.
Usume vaimumaailma olemasolu, ja tahame seda manipuleerida.
Ka kristlikus maailmas levib õpetust, et võime Püha Vaimu käsutada.
Seegi on religioossuse mõju. Püüame teha Jumalast jooksupoissi.
Jumal, tee seda ja teist! Kas see ongi meie palve?
Kui on, siis katsume ikka asja läbi.
Öeldakse, et Jumal teab, enne kui me palume.
Ta teab kõike, mida vajame. Ja seetõttu võime vaid tänada ...
Muidugi võime Jumalale oma vajadustest rääkida.
Kuid vajadused võivad olla alati nii suured,
et meie palvedki on vajadusekesksed.
Kui vajadused on negatiivsed - on igasuguseid vaevu ja katsumisi,
võib see mõjutada meie usuelu. Võiksime need teadlikult ära anda.
Jeesus ütles: Heitke kõik koormad minu peale.
Kui seda teadlikult tehakse, võib kolida Tänutänavale,
uskudes tõeliselt, et Jumal tegeleb nende asjadega.
"Sina hoolitsed mu asjade eest, loovutan need sinule.
Annan sulle volituse kõige eest hoolitseda.
Ja mina lihtsalt tänan selle eest, et Sina hoolitsed."
Ma ei hakka manipuleerima ega käsutama:
"Issand, tule hoolitse mu raha-, pere- ja muude asjade eest."
Vaid me laseme Tal kõige eest hoolitseda.
Keskendume sellele, et näeksime Jumalat oma silme ees.
Tahame näha Jumalat nii nagu Ta on.
Sellest voolabki elu.
Ebausk.
Selle sattumine kristlikesse ringkondadesse on ohtlik,
kuna siis saab usust Jumal.
Ei usuta enam Jumalat, vaid oma usku.
Õpetatakse: "Kui sa vaid usuksid! Usu nüüd!
Ja kui midagi ei juhtu, siis on viga sinu usus."
Oleme nii religioossed, et Jumalat me ju ometi ei süüdista.
Süüdistame tihti teisi: "Sul pole piisavalt usku.
Seepärast ei juhtugi midagi. Sa pole piisavalt hea usklik."
Hakkame uskuma oma usku ja teame ju, mis siis juhtub.
See on üks ebausu vorm.
Viimane ja tõsiseim on uskmatus, mis viib sõnakuulmatusse
ja põhjustab seda, et Jumala tahe ei sünni indiviidi
või ühiskonna elus.
Selle eest hoiatab meid Heebrealaste 3. peatükk.
See räägib kogukonnale, kuidas tuleks üksteisesse suhtuda.
"Vaadake, vennad," ja usun, et mõeldakse ka õdesid,
"kas ehk kellelgi teie seast ei ole kuri süda,
mis uskmatuses ära taganeb elavast Jumalast!
Pigem julgustagem üksteist iga päev, niikaua kui veel öeldakse täna”,
et keegi teist ei paaduks patu pettuse läbi!
Me oleme ju saanud Kristuse osalisteks,
kui me vaid lõpuni kinni peame sellest, mis meil alguses oli."
Siin kirjeldatakse protsessi, kus alguses oli kõik hästi.
Kuid elu jätkudes Kristuse osaduses muutusid olukorrad nii raskeks,
Heebrealaste kirja saajaid kiusati taga,
ja tagakiusu suhtes peaks meidki vahel hoiatama,
et meie vabad kooskäimised ei pruugi alatiseks nii jääda,
võib tekkida kalduvus loobuda usaldusest Jumalasse.
Kui asjaolud muutuvad raskeks,
võib usaldus Jumala vastu kõikuma lüüa.
"Jumal, sa ei saa ju lasta millelgi sellisel juhtuda.
Jumal, sa oled ju hea. Sa oled lubanud õnnistada."
Kui Jumalast on vale kujutluspilt, juhtubki nii.
Tekib uskmatus ja usaldus kaob, kui me ei tunne Piibli Jumalat,
kui Kristuse elu ja isik ei edasta õiget sõnumit.
Oleme ju samastunud Kristusega, kui oleme Tema jüngrid.
Jüngriks olemine tähendab saatuse ja elu osadust Kristusega;
ei midagi vähemat ega rohkemat.
Ühine saatus tekitab sadadele miljonitele vendadele
ja õdedele usus siin maa peal tänapäeval tõeliselt raskeid olukordi.
Nii möödus meie pooltund Aki Miettisega.
Ta jätkab õpetust nädala pärast.
Head õhtu jätku!
"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
One Way - Üks tee
Uurime oma saate vaadatavust Eestis.
Kui tänane saade sind puudutas,
palun teata meile sellest e-postiaadressil -
toimisto@onewaymission.fi
Tõlge: Monika Jaaguri