"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
ONE WAY - ÜKS TEE
Ma tahan laulda, kuulutada -
ei leidu maailmast miskit paremat.
Ta on tee, tõde, Ta on elu,
uue elu leida võid sa Temas.
Nii algas One Way saade.
Saadet toodab Soome misjoniühendus One Way Mission.
Tere tulemast saatesse!
Täna näeme värsket filmi meie tööst Ugandas.
Õpetusosas räägib Tapani Suonto sellest,
et Jeesus Kristus on meie elu Issand.
Kõigepealt film Ugandast.
19. sajandil oli Aafrika kaardi peal veel üsna hall ala.
Inglise uurijad hakkasid sinna uurimisretki tegema.
Neid huvitasid Niiluse alglätted.
Need leidis 1860. aastail John Hanning Speke
Victoria järve põhjaosas.
Sealt alustab Niilus oma 6000 km pikkust teed Vahemerre.
Niilus oli piibliaegne Egiptuse viljakusjumal.
Nii leiti ka baganda hõimu kuningriik, mis kannab tänapäeval nime Uganda.
Uurijate jälgedes tulid misjonärid.
Räägitakse, et bagandad tapsid esimesed neist.
Nende seas ka piiskop Hannington.
Tema haud asub Namirembe katedraali kalmistul.
Uganda 1. märtri hauakivil on tema viimased sõnad:
"Rääkige kuningale, et surin Uganda eest!"
Nii algab Uganda kristlik ajalugu.
Wilson Sentongo tuli usule 1970. aastail
ja käis Keenias piiblikoolis.
Ta vireles Amini valitsuse ajal usu tõttu vanglas,
kuna Amin püüdis muuta Ugandat islamiriigiks.
Sentongo lubas vanglas Jumalale, et hoolitseb orbude eest,
kui Jumal ta elu päästab.
Ta hoolitseb koos naise Julietiga lisaks oma lastele veel 80 orvu eest.
One Way pastor Aki Miettinen kohtus Sentongoga esimest korda
juba 1990. aastal.
1991 rajati Muleete külla, Mubende maakonnas, nelipühi koguduse.
2009. a kevadel saabus Ugandast abipalve.
Sentongo alustatud, juba isemajandavaks arenenud
Agape Keskuse töö Muleetes oli suurtes raskustes.
Erandlikult rasked ilmaolud hävitasid 3 aastat järjest saagi
ning kari tuli ära müüa.
Agape Keskuses tegutseva 500 õpilasega kristliku kooli
õpetajate palgad olid mitu kuud maksmata.
Ka kliinik ja kogudus vajasid hädasti majandusabi.
One Way Missioni juhatus otsustas abipalvele vastata.
Ametlik tugi Uganda Agape Keskusele algas 2009. a novembris
ja nii sai sellest osa One Way Missioni tööst Aafrikas.
Esimene One Way tiim külastas Ugandat 2010. a kevadel.
Muleete Agape Keskuse kirikuhoone oli juba valmis,
ja nii kliinik kui uued klassiruumid ilma viimistluseta kasutuskõlbulikud.
Keskuse 12-hektarilisel maalapil kasvatati banaani, pähklit, maisi,
sibulat, ananassi ja magusat kartulit bataati.
Probleemiks olid elekter ja vesi - neid polnud.
Vili sõltus ilmast, materiaalsed vajadused suured,
kuid vaimuelu ja -tegevus olid heal tasemel.
Mõne aastaga on Uganda töö leidnud One Way ringkonnas
oma eestpalvetajad ja toetajad.
Ugandasse suunduvad misjonitiimid on toonud innustavaid sõnumeid.
Eriti Wilson Sentongo visiit Soome 2011. a suvel
lisas One Way sõprade seas tööle ja maale tuntust.
Nüüd on Agape Keskuses ka voolav vesi ja kliinik on valmis.
Kliiniku möbleerimine on veel pooleli,
kuid see on juba kasutuses ja teenindab iga päev kümneid patsiente.
Seal on vastu võetud isegi mõned sünnitused.
Agape Keskusele osteti ka uus ja parem auto.
Töötajaid on keskuses 40 ringis.
Majanduslikult suurim väljakutse on töötajate palgad.
Kui toiduainete olukord heade saakidega ei parane,
võib väljakutseks saada ka näljaga võitlemine.
Kogudus on kasvanud, liikmeid on üle 300.
Kirikuhoone hakkab väikseks jääma.
Pühapäevased koosolekud ja piibliseminarid
meelitavad kohale üha uut rahvast, kuigi on ka palju vastuseisu.
Koguduses käib ka kümneid külapastoreid,
kes levitavad evangeeliumi.
Soome tiimireiside ajal on korraldatud mitmeid seminare,
kus pastorid on õpetust saanud.
Agape Keskuse kool jätkab tegevust kristlike väärtuste põhjal.
Enamik rohkem kui 30 õpetajast on ustavalt kohale jäänud,
kuigi palgasaamine on olnud ebakindel.
Õpilased on rõõmsad ja innukad.
Viimati, 2012. a kevadel Ugandas käinud tiim
imetles rahvuslikul konkursil teiseks tulnud
rütmika ja osava tantsutrupi esinemisi.
One Way on lubanud seista meie Uganda sõprade kõrval,
et võimalikult palju Muleete rahvast kuuleks evangeeliumi
ja leiaks Jeesuselt abi.
Tahame keskenduda eriti lastele ja usume,
et kristlikus koolis käivatest orbudest kasvavad
Jumalat armastavad ja oma riiki teenivad täiskasvanud.
Nüüd on järg õpetuse käes.
Tapani Suonto räägib elust Kristuses Jeesuses.
Teema on ulatuslik ja õpetus jätkub nädala pärast.
1. Moosese 2:15 alates -
Ja Issand Jumal võttis inimese ja pani ta Eedeni aeda harima ja hoidma.
Ja Issand Jumal keelas inimest ja ütles: Kõigist aia puudest
sa võid küll süüa, aga hea ja kurja tundmise puust sa ei tohi süüa,
sest päeval, mil sa sellest sööd, pead sa surma surema!”
Keset Jumala loodud täiuslikku elu paradiisi õndsuses,
kus kõik oli täiuslik, rääkis Jumal oma lapsele
üllatuslikult surmast.
Täna, kui kõik on pattulangemise läbi täiesti rikutud ja paljuski surnud,
räägib Jumal sulle elust.
Kui sa sellest sööd, pead sa surema, ütles kord Jumal oma lapsele.
Usu ja jääd elama, ütleb Ta sulle täna.
Mõtle, kui suur vahe on Jumala sõnal Eedeni paradiisis
ja Jumala sõnal meile täna keset kõike pimedust.
Tänu Jumalale, et täna räägib Ta meile üha uuesti elust.
Elame mõneski mõttes surmaorgudes, kuid siin pimedas maailmas
kõlab üha uuesti sõnum Elust, suure algustähega.
Tänagi kutsub Püha Vaim meid kuulma sõnumit elust,
mitte surmast.
2 Timoteuse 1. ptk algul ütleb Paulus: "Paulus, Kristuse Jeesuse apostel
Jumala tahtmisel selle elu tõotust mööda,
mis on Kristuses Jeesuses."
Kas pole tore?
Tema on elu Issand ja tahab rääkida meile elu sõnu.
Eedeni paradiisis oli kõik täiuslik - päike paistis ja linnud laulsid,
polnud muret, valu ega haigusi.
Aadam ja Eeva sõid paradiisi vilju ja nautisid elu.
Elu oli täiuslikult rahulik ja turvaline,
kuna Isa oli ise nendega.
Neil polnud elus midagi negatiivset, polnud tarvis midagi karta.
See pidi tõeliselt imeline olema.
Kui nad kuulsid keset täiuslikku elu sõnumit surmast,
oli see nende jaoks täiesti võõras. Mida tähendab surm?
Miks peaks sellest hoiduma?
Kas on mingi reaalsus, millest nad midagi ei tea?
Millega on tegemist?
Täna räägib Jumal meile elust, üha uuesti ja uuesti,
sõnumit igavesest elust.
Keset kõike pimedust ja muret kuuleme me sõnumit:
"Kes minusse usub, see elab, isegi kui ta sureb.
Ükski, kes elab ja usub minusse, ei sure alatiseks."
Jumal räägib taas millestki, mis on inimesele täiesti võõras.
Seepärast on paljudel seda raske uskuda ja omaks võtta.
Küsimus on elus ja sinna Jeesus Kristus meid viibki.
Ta räägib meile teisest reaalsusest, mida vaid Tema täielikult tunneb.
Surm oli paradiisis Aadamale ja Eevale sama võõras mõte
kui täna meile elu.
Püha Vaim räägib täna ka Elu Vaimust,
mis värskendab ja uuendab Tema rahvast juba siin ajalikus elus,
keset kõige viletsust.
Ta räägib vaimust, mille Ta puhub lõpuaja kogudusse.
See on Tema sõnum tänapäeva kogudusele:
võime olla täis elu. Ta viib meid ellu;
Tema, kes on täis elu, on meie tulevik.
Kui siin maailmas möllavad erinevad surmajõud ja viletsused,
võib Jumala kogudus nautida elu;
elu Vaimu, mida Ta valab neile, kes Temasse usuvad.
Paljud on näinud masendunud, jõuetut, julguse kaotanud kogudust
ja paljud Jumala lapsed teavad, et inimese oid on otsas.
Kuid keset seda pimedust räägib Jumal meile taas elust.
Seal, kus Elav Jumal ilmub, räägib ta alati mingil moel elust
ja sellest, kuidas võime seda omandada.
Oleme näinud selle elu mõju mitmelgi moel
ja jälginud seda inimsaatustes.
Alati, kui näeme elu vaimu mõju, õnnistab see meid.
Olen oma elu ja selle töö jooksul tohtult rõõmustanud,
kui olen näinud, kuidas surmaahelais inimene
rõõmustab, muutub ja uueneb, kui Jeesus patud andeks annab
ja täidab oma Vaimuga.
On uskumatu, kui inimene, kes on olnud surmateel,
kes on olnud vägivaldne ja tekitanud lähedastele muret,
teinud aasta aasta järel vaid halba, kohtub järsku Elu Issandaga,
ja muutub ühe päevaga pühapäevakoolipoisiks,
kes hakkab teistelegi elust rääkima ja oma ligimesi armastama.
See on nii suur ime, seda suudab vaid Igavene Jumal;
Ta on elu, mitte surma Issand.
Kui Jumal rääkis Aadamale ja Eevale surmast,
tuli kohe hingevaenlane ja ütles: Te ei sure, kindlasti mitte,
aga Jumal teab, et päeval, mil te sellest sööte,
lähevad teie silmad lahti."
Tänagi sosistab madu südameisse, et sellist elu pole olemaski;
see on vaid soovunelm; elu on lõpuni vaid viletsus;
Jumalal pole minu jaoks midagi uut.
Kui Jumal meile midagi ütleb, on ka hingevaenlane kohe jutukas.
Ta muretseb, kuna temagi usub, et ühel päeval võidab elu.
Ta teab, et võitlus käib elu ja surma peale,
ja ta teab, et Jeesus Kristus seisab viimasena.
Vaatamata kõigile võitlustele võidab elu;
oleme elu poolel ja keegi ei saa seda meilt röövida.
See väärib tänu ja ülistust igal meie koosolekul.
Pea eluvõitluste keskel meeles,
et on olemas teinegi, kes meiega räägib,
mitte üksnes Jumal oma Vaimu ja Sõna läbi.
See teine räägib alati siis, kui Jumal on lähedal ja kõnetab meid.
See teine räägib alati ainult valet.
Õpi eristama tõde valest ja kuula üksnes tõde.
Tõe sõna kannab sind ka läbi pimedate orgude,
sest tead, et tõe sõna on usaldusväärne.
Elu võidab. Kas usud seda täna?
Kas usud, et Jumal on võimsam kui sind ümbritsev surm ja pimedus?
Kas usud, et Kristuses on sinugi tulevik helge?
Kas usud, et kõik lõpeb hästi?
Pea seda meeles, kui on kõige raskem.
Jumal on tõotanud sulle, et kõik lõpeb hästi.
Seega pole mingit põhjust muretseda, hädaldada, lootust kaotada.
Paljud kaaluvad isegi tänapäeval elumurede lahendusena enesetappu,
kuna on nii tugevalt vale kütkes ega usu enam,
et kõik lõpeks hästi, kuna Jeesus Kristus on Elu Issand.
Piibel ütleb: "Aga õigete rada on otsekui valgusepaistus,
mis muutub üha selgemaks, kuni päev on saabunud."
Iga võitluse päev viib sind sellele keskpäevale aina lähemale;
see läheneb.
See on palju lähemal, kui me mõistame.
Me ei jää siia igavesti kogunema.
Võimalik, et enamus One Way koosolekuid on juba peetud;
ehk on jäänud veel lühike hetk ja siis koidab keskpäev.
Sa pole asjata võidelnud, sest Jumala Sõna on sinu poolt
ja see on elu sõna.
Markuse evangeelium ütleb: "Ja kui hingamispäev oli möödas,
ostsid Maarja Magdaleena ja Jaakobuse ema Maarja
ja Saloome lõhnarohte, et tulla Jeesust võidma.
Ja nädala esimesel päeval väga vara, kui päike oli just tõusmas,
tulid nad haua juurde. Ja nad ütlesid üksteisele:
Kes küll veeretab meil kivi hauakambri ukse eest ära?”
Maarja Magdaleena ja Maarja olid teel surnud Jeesuse juurde.
See on ainus kord, kui inimene on seisnud konkreetselt
ja reaalselt surnud Jumala haual. See pidi olema kohutav kogemus.
Nad ei mõistnud veel, et Jeesus on elu, mitte surma Issand
ja meie Jumal on ülestõusmise Jumal.
Mõned väidavad meie ajal uskmatult, et Jumal on surnud.
Maarjale ja Maarja Magdaleenale polnud see mingi usuline mõte,
vaid reaalsus.
Seepärast olid nad murest murtud, kuna kõik oli kadunud.
Lootus ja tulevik, mida nad olid Jeesusega koos olles uskunud,
oli kokku varisenud ja Isand oli läinud.
Alles olid vaid kurblikud mälestused headest aegadest,
kui Jeesus tervendas haigeid ja äratas surnuid üles.
Nüüd oli see möödas ja lisaks oli haual kivi,
mis ei lasknud neid Jeesuse juurde Teda võidma
ja surnud Jeesust vaatama.
Keset seda tragöödiat ja suurt muret ilmus ingel ja ütles neile:
"Teda ei ole enam siin."
Maarja Magdaleena arvas sõpradega, et leiab hauast surnud Jeesuse.
Sinna Ta pandi, kuid Jeesus oli kadunud.
Jeesus oli kuskil mujal; Ta ei olnud seal, kus arvati.
Kerkis uus probleem - kui Jeesus pole praegu hauas,
siis kus Ta on?
Kas sullegi tundub vahel, et Jeesus on surnud Issand?
Oled kui Maarja surnud Jeesuse haual ja kõik kaunis on minevikumälestus.
Siis tundus Jeesus nii elavana; meenutad vanu õnnistusi, ärkamisi
ja häid aegu, kui Jeesus nii konkreetset mõju avaldas
ning nüüd on kõik teisiti.
Jumala laps võib ka selliseid tundeid kogeda.
Minagi olen neid mitmeid kordi kogenud.
Sõitsin noorena aastaid Soomes ringi lauldes ja evangeeliumi kuulutades.
1980. aastate algul tahtsime uut ansamblit asutada.
Selle alguses tekkis mul veider tunne nagu Jeesust poleks enam siin.
Tundsin vaimus nagu miski sureks. Hakkasin muretsema.
Tundus, nagu oleks keegi öelnud: Teda pole enam siin.
Võitlesin nende mõtetega ja puistasin südant ka nõustajale.
Tahtsin teada, mis mul viga on; miks pole Jumal siin nagu varem;
mis toimub?
Mõned püüdsid mind rahustada ja said enda meelest ka prohveteeringu,
et kõik on hästi, mingu ma edasi.
Ühel suvepäeval kõndisin tänaval ja äkitselt meenus mulle kirjakoht:
"Issand annab teile küll hädaleiba ja viletsusevett,
kuid su õpetajad ei jää enam kõrvale,
vaid su silmad saavad näha su õpetajaid."
Tol hetkel tundus mulle, et midagi juhtub.
Elu Issand kohtus minuga teed kõndides
ja äkki tekkis mu teadvusse kirjakoht, millele polnud kunagi varem mõelnud.
Läksin koju ja palvetasin:
"Issand, kui Sina rääkisid minuga, kinnita seda kuidagi."
Avasin Piibli ja mu silmad sattusid esimesena samale kirjakohale.
"Issand annab teile küll hädaleiba ja viletsusevett,
kuid su õpetajad ei jää enam kõrvale,
vaid su silmad saavad näha su õpetajaid.
Ja su kõrvad kuulevad sõna, mis su tagant ütleb,
kui te kaldute paremale või vasakule: 'See on tee, käige seda!' "
Jumal hakkas näitama, et Ta pole enam minuga teel,
kus kuulutasin aastaid muusikaga evangeeliumi;
olin minemas valesse suunda.
See oli võimas kriis inimesele, kes tahtis alati Jumala tahet teha
ja oli uskunud, et see oli Jumala plaan.
Hakkasin Issandat otsima. Leidsin Ta paaripäevase piina järel,
leidsin Ta Helsingi tänavailt.
Jumal näitas, kus Ta on täna minu elus.
Sellele järgnes kogu mu elu vapustanud muutus.
Seni tehtud evangeliseerimistöö muutus tänavatööks.
Ma polnud kunagi tundnud end võitud tänavaevangelistina.
Tahtsin olla seal, kus on Jeesus. Leidsin Ta Helsingi tänavailt.
Nii tahtsin minagi seal elada.
Oleme aastate jooksul Helsingi tänavail näinud,
et Jeesus on siin.
Kuhu iganes see tee sind viib, mida Jumal sinu jaoks plaanib,
vaid Tema valitud teel koged sa tõeliselt Elava Issanda ligiolu
ja õnnistust.
Nälg kuulub tänagi paljude inimeste argipäeva.
Kui nälg tabab seal, kus pere toimetulek
sõltub vaid oma põllulapikesest, on ainus ellujäämisvõimalus
pöörduda läänemaise misjoniorganisatsiooni poole
ja paluda toiduabi.
See on ka One Way Mission'i argipäev.
Kui meie Malawi töö juht MacDonald Masamaba
naases 2006. a talvel Soomest koju, ootas teda ees kurb vaatepilt.
Kõikjal teeveertes lebas nälga surnud külaelanikke.
Kui kuulsime nälja puhkemisest, alustasime koheselt
Nkulambe orus hädaabitööd.
Sellest sai alguse One Way töö Malawis.
Me ei suuda toita kõiki maailma vaeseid.
Seetõttu peame õpetama neid oma töö abil hakkama saama.
Kui puhkeb tõeline näljahäda, on inimeste päästmine näljasurmast
kõige kõrgem prioriteet.
Seetõttu valmistub One Way kogudes raha
hädaabitööde tarbeks mõeldud puhverfondi.
Selle abil suudame vajadusel piisavalt kiiresti reageerida,
sest nälg tapab kiiresti.
Lisainfot One Way hädaabitöö kohta saad meie kodulehelt
www.onewaymission.fi
Tapani Suonto jätkab samal teemal järgmisel esmaspäeval.
Kohtumiseni!
"Tuld ma tulin viskama maa peale." Luuka 12:49
One Way - Üks tee
Uurime oma saate vaadatavust Eestis.
Kui tänane saade sind puudutas,
palun teata meile sellest e-postiaadressil -
toimisto@onewaymission.fi
Tõlge: Monika Jaaguri
toimisto@onewaymission.fi