Joel Kodali, johdat One Way -työtä Intiassa One Way -kylällä.
One Way tekee työtä katulapsien parissa Intiassa. Kuinka työ sujuu?
Ennen kaikkea olen hyvin iloinen saadessani olla mukana
One Way Missionissa ja kaikessa siinä, mitä se tekee Intiassa
Ja olen hyvin iloinen, että kuulun tähän suureen perheeseen.
Katulapsityö alkoi useita vuosia sitten, mutta se on ollut
koko ajan hyvin pientä. Olemme auttaneet joukkoa lapsia kaduilla
antaen heille ruokaa ja myös neuvoneet heitä kadulla.
Mutta meillä on ollut myös ohjelma, jolla pelastamme uusia
kadulle tulevia lapsia. Toimme heidät paikkaan, jossa
keskustelimme heidän kanssaan, ja näin saimme selville,
mikä on vialla heidän perheissään.
Tärkein päämäärämme on yhdistää lapset takaisin perheidensä kanssa.
Tämä on tärkein syy, minkä vuoksi työn aloitimme.
Meidän täytyi tehdä kaikki tämä kadulla. Suurimmaksi osaksi
lapsilla ei ole mitään paikkaa, minne mennä, heillä ei ole
vanhempia eikä perheitä. Niinpä tapasimme ottaa lapsia ja viedä
heitä lastenkoteihin. Mutta nyt, Jumalan armosta, meillä
on oma turvatalo, se avattiin viime helmikuussa. Nyt voimme itse
auttaa heitä ja tuoda turva- taloomme, pitää heitä jonkin aikaa,
opettaa heille Jumalasta, ja myöskin selvittää, mikä heidän
ongelmansa on. Yritämme löytää heidän vanhempansa ja lähettää
lapset takaisin koteihinsa.
On suuri askel päästä kadulta turvataloon, jossa lapset
ovat suojassa. On suuri siunaus, että meillä on tämä keskus!
Eikä vain tämä. Joillakin lapsilla ei ole sukulaisia.
Ennen annoimme tällaiset lapset muihin lastenkoteihin ja
toipumispaikkoihin, jotka eivät olleet kristillisiä. Mutta nyt
Jumala on avannut toisenlaisen mahdollisuuden, ja tulemme
saamaan oman toipumiskeskuksen.
Rakennustyöt ovat alkaneet ja uskomme paikan olevan valmis
tammikuussa 2011.
Niinpä voimme tehdä kattavasti katulapsityötä:
Pelastamme heidät kaduilta, tuomme turvataloon ja lähetämme
takaisin perheidensä luo.
Ne lapset, joilla ei ole perheitä ja jotka haluavat muutosta,
tuomme toipumiskeskukseen.
Siellä he voivat viipyä pidempään ja saada myös opetusta.
Toipumiskeskus on paikka, josta jotkut lapset voivat tulla
tavalliseen lastenkotiimme.
Näin meillä on kattava ketju katulapsityössä.
One Way tekee työtä orpojen parissa.
Ja sitten meillä on myöskin koulutyötä Intiassa.
Ihmiset eivät tiedä siitä varmaankaan kovin paljoa.
Kertoisitko siitäkin.
Kyllä, meillä on orpokoti, jossa meillä on yli 150 lasta,
joista useimmat ovat menettäneet vanhempansa.
Joillain lapsilla on vanhemmat, mutta he ovat hyvin köyhiä,
mutta suurimmalla osalla, noin 90 % ei ole vanhempia.
Tämä työ on alkanut jo vuonna 2000 Vähitellen lapsimäärä on kasvanut,
ja nyt heitä on yli 150.
Jotkut lapset ovat jo saaneet työtä ja ansaitsevat itse elantonsa.
Kun me aloitimme tämän lastenkodin,
meillä ei ollut omaa koulua ja me lähetimme lapsemme
julkiseen kouluun. Opetuksen taso ei ollut siellä kovin hyvä,
eivätkä lapset saaneet hyviä arvosanoja.
Opetus ei ollut tasapuolista
He ikäänkuin käyttivät aikansa turhaan siellä koulussa.
Joten me saimme näyn perustaa oman koulun, joka olisi kristillinen
Siellä meillä on myöskin sananvaltaa sen suhteen, mitä
lapsille opetetaan, myöskin kristillisiä arvoja.
On suuri siunaus, että meillä on tämä koulu.
Koulun nimi on B.E.S.T. Me haluamme antaa parasta
lapsille, se puuttui julkisesta koulusta.Tämä on lähtökohta,
josta B.E.S.T. sai alkunsa.
Aluksi koulu perustettiin omia lapsiamme varten.
Sitten saimme ajatuksen, että miksemme avaisi sitä
ulkopuolisillekin. Tämä voi myös olla projekti, jossa voimme
ansaita varoja One Way-kylälle ja parantaa sen omavaraisuutta.
Niin me siis avasimme sen muillekin lapsille.
Ensimmäisenä vuonna koulussa oli 20 ulkopuolista oppilasta
ympäröivistä kylistä. Tämä tapahtui vuonna 2007.
Tänä päivänä meillä on lähes 600 oppilasta. 475 tulee ulkopuolelta.
B.E.S.T -koululla on hyvä nimi, kaikki puhuvat siitä,
se on meidän alueellamme paras vaihtoehto.
Me olemme kohottaneet opetuksen tasoa.
Nämä ulkopuoliset lapset maksavat koulumaksua,
joten me saamme tuloa koululle.
Me pystymme ylläpitämään koulua täysin itsenäisesti
ja kattamaan myöskin kaikki kulut.
Uskon että kahdessa-kolmessa vuodessa, jos meidän tasomme
paranee, niin tuloja jää myöskin One Way -kylälle.
One Way on tehnyt seurakuntien istutustyötä jonkin aikaa.
Työ on laajentumassa uusille alueille, voisitko kertoa tästä.
Vuonna 2000 One Way alkoi tukea viittä pastoria. Näin työ alkoi.
Meidän päänäkymme Intiassa on viedä Jumalan sanaa niille,
jotka eivät tiedä,kuka Jeesus on. Näkymme on mennä alueille,
joissa ihmiset eivät koskaan ole kuulleet Jeesuksesta Kristuksesta.
Nämä pastorit ovat ne todelliset instrumentit. He ovat todella
innokkaita menemään ja saarnaamaan
niille, jotka ovat menossa kadotukseen
Intiassa on yhä miljoonia, jotka eivät tunne Jeesusta pelastajanaan.
Ja on miljoonia, jotka eivät ole koskaan kuulleet nimeä Jeesus.
On monia paikkoja, joihinka mennä. Ja sato on valtava.
Meillä on näky lähettää pastoreita, emme kutsu heitä pastoreiksi,
vaan he ovat evankelistoja.
Evankelistoja, jotka menevät eri kyliin jalkaisin, polkupyörällä,
kulkien kilometrejä.
Heillä on taakka viedä Kristuksen sana. Tänä päivänä meillä on
lähes 35 pastoria, jotka työskentelevät One Way Missionin
nimissä ja ovat sen kannattamia. Olemme nyt istuttaneet
useita seurakuntia Orissassa, Chhattisgarhissa
ja pohjoisessa Andra Pradeshissa heimoihmisten parissa.
Orissan ja Chhattisgarhin ovat hyvin vaikeita paikkoja
Niissä on paljon vainoa ja useita kristittyjä on tapettu.
Niillä alueilla meillä on jo viisi pastoria, jotka tekevät työtä
ja istuttavat maanalaisia seurakuntia. Joten työ laajenee.
Jumala tekee ihmeitä, ihmisiä pelastuu
monet raportoivat parantumisesta.
On suuri siunaus olla mukana tällaisessa työssä,
jossa voimme palvella Herraa koko sydämestämme.
Upeaa kuulla! Todellakin, kun ihmiset näkevät ja kuulevat tämän
mitä juuri sanoit, niin se muistuttaa heitä rukoilemaan
työn puolesta. Kiitos.