VALLANKUMOUS ETENEE
Tuhansille, miljoonille ihmisille
maaseudulla ja kaupungeissa. Tavoitteenamme on maailma.
Joidenkin ääni on muita kuuluvampi, ja haastaa uskomme perustuksia.
Tämä mullistava sanoma on kiireellinen,
ja kaikkien on saatava kuulla se.
Koska Kristuksen rakkaus tekee työtä sydämissämme,
me haluamme kertoa tätä sanomaa.
Kirjallisuus on vain yksi keino sanoman levittämiseen.
Mielestäni jokaisen kristityn pitäisi olla tässä mukana.
Jotkut ottavat sanoman vastaan iloiten,
kun taas toiset vastustavat sitä.
Iloitsimme päästessämme tarkastus- pisteen ohi Neuvostoliitossa.
He melkein hoksasivat murolaatik- koihin piilotetut evankeliumit.
Harhautin heidät. Emme olleet mitään ammattilaisia.
Yhdessä evankeliumissa oli tahra.
Työtoverini Roger halusi vetää sen vessanpytystä alas.
Kuinka voisimme heittää Jumalan sanaa vessanpyttyyn!
Tein virheen ehdottaessani, että heittäisimme sen ikkunasta ulos.
Jumala voi käyttää sanaansa.
Muistan, kuinka heitimme kirjan ikkunasta maaseudulla.
Silloin KGB seurasi meitä jo.
Kohta heillä oli kirja käsissään.
Iso tiesulku,
ja liuta poliiseja perässäni.
He syyttivät meitä vakoilusta,
ja sitten uskonnollisesta fanaattisuudesta.
Jouduimme lähtemään maasta.
Sitten osallistuin rukoustapahtumaan.
Paljon asioita oli sydämelläni.
Ajattelin, että läntinen Eurooppa ja sen seurakunnat
pitää saada voimakkaammin mukaan.
Tapahtumassa Jumala antoi minulle nimen:
Operaatio Mobilisaatio
Kerroin asiasta päästyäni Espanjaan,
ja siellä oltiin valmiita toimintaan.
Niin syntyi Operaatio Mobilisaatio.
Näky kattoi Euroopan,
laajeni sitten koko maailmaan,
ja käsitti myös laivat.
OM:n tarina
Operaatio Mobilisaatio eli OM pyrkii muuttamaan
ihmisiä ja yhteisöjä Kristuksen sanoman kautta.
Vuodesta 1957 asti
OM on vienyt evankeliumin
yli miljardille ihmiselle.
Kaikki alkoi siitä kun George ja hänen kaksi ystäväänsä
lähtivät Meksikoon jakamaan evankelioivaa kirjallisuutta.
Tulokset olivat hämmästyttäviä,
ja monia meksikolaisia tuli mukaan työhön.
Meksikolaiset innostuivat näistä "gringoista", jotka rakastivat
Jeesusta ja olivat kaduilla jakamassa kirjallisuutta.
He saivat kokea rukousvastauksia:
kirjakauppa avattiin, radio- lähetykset aloitettiin.
Sillä oli vaikutusta monien yksilöiden elämään.
Tavoitimme satoja tuhansia.
Kaksi vuotta myöhemmin halusimme tavoittaa miljoona ihmistä
Mexico Cityssä evankeliumilla.
Teimme työtä Youth for Christ - järjestön kanssa.
Pyhä Henki toimi jännittävällä tavalla rukousten seurauksena.
Parin vuoden päästä George lähtee Espanjaan nuorisoryhmän kanssa
jakamaan evankeliumeja.
Koska George ei onnistunut sala- jettamaan evankeliumeja NL:oon,
tällä kertaa he ottavat seura- kunnat mukaan evankeliointiin.
Täynnä uskoa ja näkyä he kirjoittavat manifestin,
julistaen vallankumouksen, joka kumpuaa rakkaudesta.
He hylkäisivät kaikki mukavuudet päämäärän saavuttamiseksi.
Pian sadat tuhannet nuoret liittyvät mukaan lomillaan
jakaakseen kristillistä kirjal- lisuutta ympäri Eurooppaa.
Etsin jotakin aitoa uskonelämääni.
Taustani oli evankelinen, ja kaikki palaset näyttivät olevan kohdallaan
Sydämessäni kuitenkin tiesin, että se ei toiminut.
Sitten yhtäkkiä kohtasin nuoria OM:stä,
ja tunnistin heidän aitoutensa.
Heidän julistamansa evankeliumi kertoi rehellisyydestä, rehtiydestä
Anna Jumalan tehdä sinussa muutos; ole oma itsesi.
Se oli suuri helpotus.
Ei tarvinnut enää pelätä, että joku "paljastaisi" minut.
Jumala tunsi minut läpikotaisin, samoin ystäväni OM:ssä.
Se oli elämäni vallankumous. Se oli todellisuutta.
Monet sanovat, että OM:ään mennään tavoittamaan maailma,
mutta Jumala tavoittikin minut.
Se oli muutoksen alkua elämässäni.
Ja se jatkuu edelleen. Samoin oppiminen.
Muutaman vuoden aikana lisää nuoria sitoutui pitkäaikaiseen työhön
Euroopan rajojen ulkopuolella.
Sadat lähtivät vapaaehtoisina Intiaan.
Kun liityin OM:ään, emme saaneet minkäänlaista palkkaa.
Elimme päivästä toiseen luottaen Jumalaan.
Se oli vahva perustus OM Intian työntekijöille.
Ja me opimme sen veljiltä ja sisarilta,
jotka tulivat Intian ulkopuolelta.
He elivät uhrautuvaisempaa elämää kuin me intialaiset.
He palvelivat meitä ja opettivat meitä tekemään työtä.
Heidän mottonsa oli, että he eivät tavoittaisi Intiaa, vaan
intialaiset koulutettaisiin tekemään se itse.
Heidän elämäntapansa kosketti satoja intialaisia.
Kun intialaiset kasvoivat uskossaan,
he lähtivät evankeliumilta saavuttamattomille alueille.
Tuhansia seurakuntia perustettiin ihmisten kuultua evankeliumin.
Sillä välin muualla maailmassa OM:läiset työskentelivät
vihamielisissä olosuhteissa, ja kohtasivat hallituksen vastustusta.
Tarkoitus oli jakaa evankeliumeja ja kertoa ihmisille Kristuksesta.
Olin sopinut mieheni kanssa, missä myöhemmin tapaisimme.
Aika kului, eivätkä miehet ilmestyneet paikalle.
Sitten kuulin lähetystöstä, että heidät oli pidätetty.
Emme tienneet, mitä siitä lopulta seuraisi.
Sain syytteen pyrkimyksestä muuttaa yhteiskunnan rakenteita.
Syyttäjä halusi meidän saavan 13:n vuoden tuomion.
Saimme neljän vuoden tuomion.
Noin 15 vuotta myöhemmin vierailin muslimitaustaisten uskovien luona.
He puhuivat ajastaan "Puolassa".
Tiesin, että se oli koodinimi vankilassa vietetystä ajasta.
Sanoin heille, että minäkin olin ollut "Puolassa".
He varmaan pitivät minua tyhmänä ulkomaalaisena.
Toistin, että olin todellakin ollut "Puolassa".
Hetkessä välillemme syntyi side.
Aloin ymmärtää, että Jumala sallii meidän kärsivän kipua,
jotta voimme samastua näihin ihmisiin.
Tämän kokemuksen myötä ymmärrämme hieman, millaista hintaa
muslimitaustaiset uskovat maksavat seuratessaan Kristusta.
He ovat löytäneet kallisarvoisen helmen,
ja se merkitsee heille kaikkea.
Se rohkaisee meitäkin jatkamaan.
Vaikka OM:läisillä oli usein ongelmia virkavallan kanssa,
kansalliset uskovat kärsivät kuitenkin eniten.
Romanialainen Richard Wurmbrandt pidätettiin, koska hän julisti
kommunistisen opin vastaisia asioita.
Salainen poliisi kidutti häntä mitä kauheimmalla tavalla.
Vapautumisensa jälkeen hän ystävys- tyi OM:läisen Dale Rhotonin kanssa.
Kerran ollessani heidän kotonaan Wurmbrandtit keskustelivat
jostakin asiasta romaniaksi. En osannut sanaakaan kieltä.
Ymmärsin, että oli kyse jostakin henkilöstä.
Kysyin, kenestä he puhuivat.
Rouva Wurmbrandt sanoi, että he puhuivat miehestä, joka oli
ilmiantanut Richardin.
Hänen takiaan Richard oli vankilassa 14 vuotta.
Minä päivittelin asiaa mielessäni.
Parin tunnin päästä pastori Wurmbrandt ehdotti,
että lähtisimme kävelylle. Suostuin mielelläni.
Kävelimme Bukarestin kadulla, kun hän näki jonkun tuntemansa henkilön
Romanialaiseen tyyliin hän halasi ja suukotti miestä lämpimästi,
ja esitteli minut miehelle.
Jatkoimme matkaa, ja minä sanoin: "Mielenkiintoista, että äsken
tapaamallamme miehellä oli sama nimi kuin teidän ilmiantajallanne."
Pastori Wurmbrandt sanoi spontaanisti:
"Rhoton, kaikki me teemme virheitä!"
Sillä tavalla hän tervehti ilmiantajaansa.
Richard rohkaisi Dalea tuomaan
kristillistä kirjallisuutta suljettuihin maihin.
OM:läiset salakuljettivat erityisajoneuvoilla
yli neljä miljoonaa Raamattua, kristillistä kirjaa ja lehtistä.
Sillä välin OM sai lisää julki- suutta ostettuaan Logos-laivan.
Se oli alkujaan tarkoitettu ajoneuvojen ja ihmisten kuljetukseen,
mutta siitä tulikin lähetyskeskus.
Painopiste oli kirjamyynnissä, ja samalla kehitettiin konferenssien
opetustoimintaa ja maissa tapahtuvaa lähetystyötä.
Laivatyön kautta rohkaistiin ei- länsimaalaisia osallistumaan
lähetystyöhön, ja sen avulla myös aloitettiin lähetystoiminta
monissa maissa.
18:a hedelmällisen vuoden jälkeen OM:n laivatyö oli uhattuna,
kun Logos ajoi karille Argentiinan rannikolla.
Päästessämme kannelle laiva oli jo kallistunut noin 20 astetta.
Ihmeellistä oli se, että kaikki auttoivat toisiaan.
Ihmiset ojensivat kätensä auttaak- seen muita pelastusveneisiin.
Chilen laivasto seurasi meitä ja sanoi, että poistuimme
hyvässä järjestyksessä. He luulivat että tilanne olisi kaoottisempi.
Kun saimme kuulla, että konehuone oli veden alla, murruimme täysin.
Itkin, koska avioliittomme alkutaival ja pieni kotimme
olivat ajelehtineet pois.
Katsoimme taaksemme, ja taivaalle oli ilmestynyt sateenkaari.
Sateenkaaren loppupää oli laivan kohdalla.
Se oli kuin Jumalan lupaus, että hän antaisi meille uuden laivan.
Logos II ja OM:n toinen laiva, Doulos, majoittivat lukuisia
vierailijoita monissa satamissa ympäri maailmaa.
Ihmiset olivat kiinnostuneita laivatyöstä ja yhteisöstä,
jossa eri kulttuureista olevat ihmiset
elivät keskenään sopusoinnussa.
Kukaan ei voinut aavistaa, että tähän rauhan symboliin
kohta hyökättäisiin väkivaltaisesti.
Vuonna 1991 kauhu lamaannutti Douloksen miehistön
heidän ollessaan viettämässä kan- sainvälistä iltaa Filippiineillä.
Kaksi käsikranaattia heitettiin kulisseihin,
ja ne tappoivat välittömästi Karen Goldsworthyn ja Sofia Sigfridssonin
ja haavoittivat 36:a muuta miehistön jäsentä.
Näin jonkin lentävän - se oli kuin kivi.
Mietin, miksi joku heittelisi meitä kivillä.
Se osui kattoon ja putosi ihan lähelle minua.
Halusin katsoa, kuinka iso kivi se oli.
Kurottauduin katsomaan, ja sitten räjähti.
Fawzian vammoihin lukeutuivat katkennut kaulavaltimo,
useita sirpalehaavoja käsissä ja jaloissa, haljennut maksa,
ja 15 pistohaavaa sisäelimissä. Ennuste oli huono.
Lääkäri sanoi selviytymiseni olevan 50 % luokkaa.
Sanoin, että en kuolisi. Minulla oli voitto Herrassa.
Hän kummasteli asiaa.
Näin edessäni raamatunjakeen: "Aikani ei ole vielä tullut."
Käskin lääkäriäkin katsomaan, mutta silloin jae katosi.
Sanoin: "Kiitos, Herra. Tämä on vahvistus."
Jotkut pommitukseen osallistuneet tulivat pyytämään anteeksi.
He sanoivat: "Koska ette alkaneet jahdata meitä,
näemme että Kristus on teissä."
OM:n työntekijät eivät olleet ainoita terroritekojen uhreja.
Samana vuonna Irakin kurdit pake- nivat Saddam Husseinin vihaa.
OM:läinen Julian Lidstone lähti tutkimaan asiaa.
Menin yhdelle leirille tarkastamaan tilanteen.
Mukanani oli nuori kurdimies, joka käänsi turkista kurdin kielelle.
Tilanne oli juuri niin paha kuin olimme kuulleetkin.
Meitä koskettivat erityisesti vasta kaivetut haudat,
jotka olivat sinä aamuna kuolleille lapsille ja vanhuksille.
Sitten lähdimme mutaista polkua takaisin vuoren juurelle.
Tapasimme naisen, joka kantoi vastasyntynyttä vauvaa.
Hän oli saanut synnyttää punaisen puolikuun teltassa.
Heti kun hän oli synnyttänyt, turk- kilaiset viranomaiset pakottivat
hänet lähtemään takaisin omaan leiriinsä.
Me kaikki tiesimme, että hänen vauvansa selviytymismahdollisuudet
leirissä olivat hyvin heikot.
Joten tarjouduin rukoilemaan - en voinut mitään muuta.
Kun aloin rukoilla, Jumalan Henki kosketti sydäntäni.
Aloin itkeä.
Sitten itki nainen, ja lopulta kääntäjäkin.
Muuta en voinut tehdä, ja jätimme hyvästit.
Jatkoimme matkaa ja astuimme bussiin, ja tämä nuori mies sanoi:
"Kerro minulle Jeesuksesta."
Hän oli nähnyt jotakin, mitä hän ei ollut nähnyt koskaan ennen.
Se oli minulle käänteentekevä hetki.
Ymmärsin, että myötätunto ja todistaminen Kristuksesta
kulkevat käsi kädessä.
Minulle se merkitsi Operation Mercyn alkua.
Operation Mercystä tuli OM:n yhteistyökumppani,
ja sen tehtävä oli tuoda toivoa kaikille tarvitseville.
Se laajensi OM:n näkyä köyhien ahdingosta,
erityisesti dalitien, eli Intian koskemattomien, keskuudessa.
OM vastasi tarpeeseen perustamalla daliteille kouluja.
Se oli merkittävä panostus tavoit- teessa murtaa tuhansia vuosia
kestänyt, epäoikeudenmukainen kastijärjestelmä.
Eräällä lukutaitotunnilla olevat naiset itkivät, ja me
mietimme, mitä oikein oli meneillään.
Saimme selville, että yksi naisista oli melkein raiskattu
edellisenä yönä, veitsellä uhattuna
Päätimme rukoilla, että Jumala antaisi näille naisille WC:itä.
Niin heidän ei tarvitsisi enää pelätä ja kokea nöyryytystä,
vaan he voisivat vapaasti käyttää WC:tä.
Rukoilimme, ja Jumala auttoi meitä rakentamaan WC:iden lisäksi vielä
kylpyhuoneetkin, jossa naiset saivat pestä itsensä kunnolla.
Se oli valtava saavutus.
Se auttoi meitä luomaan enemmän suhteita yhteisöön.
He tietävät, että emme ole vain ulkopuolisia,
vaan välitämme heistä ja haluamme auttaa.
Koko historiansa ajan OM on panos- tanut terveisiin ihmissuhteisiin
eri muodoissaan. Niitä vahvistamal- la evankeliumia on levitetty
kolmella tavalla: laupeudentyöllä, evankelioivilla kampanjoilla ja
ystävyyssuhteiden kautta.
Kommunismin kaatuminen avasi ovet Itä-Eurooppaan.
OM:n sanoma tuli laajalti tunne- tuksi tuhansien nuorten
matkustaessa eri puolille maanosaa.
Vartuin muslimiperheessä, ja kuulin kristinuskosta ensimmäisen kerran
ollessani 10-vuotias. Sitä ennen en ollut tiennyt siitä mitään.
Menin pyhäkouluun parhaan ystäväni kanssa, koska se oli lähettyvillä.
Oli hauskaa laulaa lauluja, kuun- nella tarinoita, olla porukassa.
Se oli hyvää aikaa, ja kuulimme myös Jeesuksesta.
Sain ensimmäistä kertaa Uuden testamentin.
Eräänä päivänä menin polvilleni ja pyysin Jumalaa näyttämään,
että hän oli todellinen; se Jumala, josta lähetit puhuivat.
Halusin tuntea sen Jeesuksen, josta olin lukenut Uudesta testamentista.
Silloin tunsin syvää rauhaa, ja aivan kuin hän olisi
kietonut käsivartensa ympärilleni.
OM:n jatkaessa laajentumistaan ympäri maailmaa
sen painopiste oli edelleen alueilla, joilla evankeliumia ei
ollut vielä julistettu, tai sitä oli vastustettu.
Monet kansat alkoivat keskittää rukouksiaan alueeseen, jota
kutsutaan 10/40 ikkunaksi. Siellä asuu yli puolet maailman väestöstä.
Gary ja Bonnie muuttivat Libanoniin vuonna 2001.
Bonnie auttoi pakolaisia lääkintäklinikalla,
missä hän oli maksava korkeimman hinnan uskostaan.
Hänen uskonelämänsä syveni ihmeel- lisellä tavalla viimeisenä vuonna.
Seurasin hänen kasvuaan, ja Jumala loi uutta.
Bonnie kasvoi myös naisena amerikkalaisen kulttuurin
ulkopuolella, missä kaikki on turvallista.
Gary sanoi: "Et voi lisätä päivi- esi määrää, etkä voi niitä
vähentää." Jokainen niistä on kirjattu Jumalan suunnitelmaan.
En voi sitä muuksi muuttaa. Sen jälkeen vapauduin pelostani.
Olin vapaa kulkemaan kaduilla ja puhumaan Jeesuksesta rohkeasti.
Se tapahtui marraskuun 21. päivä, 2002.
Viikkojen ajan olin tehnyt töitä, ja tuona päivänä
halusin pitää vapaapäivän.
Klinikalta soitettiin ja pyydettiin tulemaan heti sinne.
Aluksi kukaan ei kertonut asiasta; kaikilla oli niin kauhea olo.
Mutta lopulta he kertoivat, että vaimoni oli tapettu.
Tunteiden ja kyynelten syöksyessä pintaan tunsin, kuinka Herra sanoi:
"Gary, sydämeesi on istutettu siemen. Se kasvaa joko vihaksi
tai anteeksiannosta rakkaudeksi. Sinun täytyy valita."
Siinä hetkessä kuulin Herran äänen sanovan: "Isä, anna heille anteeksi
sillä he eivät tiedä, mitä he tekevät."
Tajusin, että se oli Jeesus, joka antoi minulle anteeksi
kun olin vielä synneissäni. Tämä on kristinuskon sanoma;
meidän, jotka seuraamme Jeesusta.
Jeesus kuoli ja maksoi hinnan elämämme kaiken roskan tähden.
Koska Herra oli antanut minulle anteeksi niin paljon,
päätin antaa anteeksi niille, jotka tappoivat vaimoni.
Tämä tapahtuma vavisutti OM:ää maanjäristyksen tavoin,
mutta sen sijaan että ihmiset olisivat etääntyneet työstä,
monet sitoutuivatkin pitkäaikai- siin palvelustehtäviin.
Se oli muutoksen aikaa Peter Maidenin ottaessa vastaan
kansainvälisen johtajan työn George Verweriltä.
Laajentuva laivatyö edellytti isom- man laivan hankkimista,
ja vuonna 2004 ostettiin Logos Hope.
Se toi mukanaan uudistuneen näyn Jumalan uskollisuudesta
menneinä vuosina, mutta myös tulevaisuudessa,
kun vallankumous etenee.
Kaikkina näinä vuosina OM on ollut vallankumouksellinen,
ja itse olen siitä yksi esimerkki.
Minulla on vain vähän koulutuksel- lista ja teologista taustaa,
mutta OM:n kautta Jumala on käyttänyt minua tavalla,
joka olisi voinut olla hankalaa muissa lähetysjärjestöissä.
Se on ollut OM:n radikaali piirre. Jumala on kauttamme käyttänyt
tavallisia ihmisiä poikkeukselli- sella tavalla.
Se onkin osa OM:n sanomaa: Jumala voi käyttää sinua, lahjojasi
ja kokemuksiasi jossakin päin maailmaa.
Olen saanut sen kautta näyn, kuinka Jumala käyttää ihmisiä eri
kulttuureista ja taustoista. Vielä suurempi näky on se,
kuka Jumala on ja mitä kaikkea hän voikaan tehdä
jopa omassa elämässäni, sen kautta ja OM:n kautta.
OM on laajentanut käsitystäni Jumalasta, ja uskoakseni myös
Jumalan palvomisesta.
OM:ssä me pyrimme olemaan esikuvia opetuslapseudessa ja
seuraamaan Herraa Jeesusta kokosydämisesti.
Ja koska itse olemme opetuslapsia, haluamme mennä maailmaan
ja tehdä muista opetuslapsia.
Kristuksen viimeinen toive oli, että tekisimme kansoista
hänen opetuslapsiaan. Kun me toteutamme sitä menemällä
erityisesti saavuttamattomien kansojen keskuuteen,
uskon, että silloin heijastamme Kristuksen sydäntä ja rakkautta.
Jeesus Kristus oli vallankumouk- sellinen.
Suurin ja täydellisin vallanku- mouksellinen tässä maailmassa.
Ei poliittinen, vaan hengellinen vallankumouksellinen.
Uskon, että kristinusko on rakkauden vallankumous.
Olen vakuuttunut, ettei koko maailmassa ole mitään tärkeämpää.
50 vuoden jälkeen OM:n painopiste on edelleen muuttumaton:
Tavoittaa vaikeasti tavoitettavat Kristuksen rakkaudella ja totuudella.
Tärkeimmät painopistealueet ovat:
Aloitteet pioneerityössä -Uudet aluevaltaukset
Laivat -Tuomassa tietoa, apua ja toivoa
Intia -Sisäinen muutos
Eurooppa -Toivon palauttaminen
Maailmanuskonnot -Siltojen rakentaminen
Avustus- ja kehitystyö -Laupeudentyö
Nousevat lähetysliikkeet -Lähetyksen uusi ilme
Seuraava sukupolvi -Nuorissa uskovissa on voimaa
Varustaminen -Lähetystyöhön mobilisointi
Muuttamassa ihmisiä ja yhteisöjä
Kääntäjä: Hanna Peltonen