NASTA PILDIRAAMAT
Tere!
Mis on su lemmikvärv?
Hästi!
Sul on vist raske arvata mu lemmikut, sest mul on neid koguni kolm.
Need on valge, must ja pruun.
Mõne arvates igavad värvid, kuid minu arvates nii ilusad.
Lüüdia elas väga kaua aega tagasi
Makedoonia linnas, mis on Kreeka lähedal.
Tema jaoks olid värvid hästi olulised.
Lüüdia lemmikvärviks oli purpur, mis on sarnane violetsele.
See oli Liidia lemmikvärv seepärast, et ta ülesandeks oli hankida purpuri.
Ta müüs riiet ja riidevärvi.
Enamasti olid need purpuri värvi.
Kaua aega tagasi, nagu enne ütlesin, olid värvained väga kallihinnalised.
Enamasti oli inimeste riietus üsna igavat värvi.
Nagu äsja mainisin, palju pruuni, halli ja oli ka valget.
Värvilised riided olid kallid, eriti punakad kangad.
Sellepärast kandsid neid riideid vaid rikkad inimesed, kellel oli raha.
Lüüdia oli asutanud väikese äri.
Ta müüs rikastele purpuri värvi ning purpurseid kangaid.
Piiblis räägitaksegi Lüüdiast, purpuri müüjast.
Purpur oli hinnaline seetõttu, et seda saadi merekarpidest.
Väikese värvitilga saamiseks vajati sadu ja sadu merekarpe.
Raske töö tegi värvi hinnaliseks,
sest merekarpe pidi hankima ja neist värvainet tootma.
Lüüdia oli kaupleja ja lisaks Jumalast väga huvitatud.
Ajal, mil Lüüdia elas polnud kogudusi ega ka kirikuid,
kuhu minna ja kuulda sõnumit Jumalast.
Lüüdia pidi ise hankima Jumala kohta teadmisi.
Ta oli lugenud vanu kirjutisi ja muidugi palvetanud Jumala poole.
Lüüdial oli oma väike poeke,
kus müüs purpurseid kangaid, värve ja purpuri värvi lõngu.
Lüüdia sai päev-päevalt rikkamaks.
Õnneks oli ta külalislahke ning abivalmis inimene.
Ta palvetas, et Jumal tuleks lähemale ja ta saaks rohkem Jumalast kuulda.
Kuna polnud kirikuid ega kogudusi, kogus ta enda ümber naisi.
Nad said iga nädal jõe kaldal kokku, et koosolemist tähistada ja palvetada.
Naised olid Lüüdia head sõbrad, naabrid ja äripartnerid.
Neile oli tavaks seal palvetada.
Jumal kuuleb alati meie palveid, kas pole nii?
Jumal kuulis Lüüdia ja ta sõprade palveid.
Merede taga, teisel maal, veel kaugemal kui siit näha.
Teisel maal oli mees nimega Paulus.
Kas mäletad Paulust?
Paulus on väga julge Jumala järgija.
Paljud inimesed said usklikuks, kui Paulus rääkis neile Jeesusest.
Paulus magas ühel ööl nendes majades.
Äkitselt andis Jumal Paulusele keset ööd nägemuse.
Nägemus on Jumala poolt antud, justkui uni.
See pole lihtsalt uni
vaid Jumalalt saadud eriline uni, mille kohta öeldakse "nägemus".
Taevast suunduvad alla ühed eredad kiired.
Paulus saab keset ööd nägemuse.
Selles nägemuses nägi Paulus Makedoonia meest.
Mees oli samast rahvusest kui Lüüdia ja tema sõbrad.
Nägemuses ütles Makedoonia mees: "Paulus, tule siia meid aitama."
Seejärel nägemus lõppes.
Paulus koges kaugel-kaugel maal, et ta peab minema Makedooniasse.
Paulus läks koos oma sõbra Siilasega paati või väikesesse laeva.
Nad purjetasid pika tee üle mere
ja jõudsid Lüüdia kodumaale ehk Makedooniasse.
Jumal juhatas Pauluse kaldale, kus olid palvetavad naised.
Paulus läks nende juurde ja nad tutvusid üksteisega.
Lüüdia ütles: "Olen Lüüdia, purpuri müüja."
Teisedki naised tutvustasid endid.
Paulus rääkis nägemusest, mille oli saanud ning pikast mereteest.
Seejärel vestlesid nad Jumalast.
Lüüdia kuulis esimest korda Jeesusest,
et Jeesus on ka tema pattude eest surnud.
Lüüdia kohtus seal kaldal tõeliselt Jumalaga.
Lähemalt kui kunagi varem, nagu ta oli palunud.
Lüüdia kutsus Pauluse oma koju.
Rääkisin, et Lüüdia tahtis olla külalislahke.
See tähendab võtta lahkesti oma kodus külalisi vastu
ning pakkuda neile head ja paremat toitu.
Lüüdia sai tänu Paulusele usklikuks.
Samuti sai usklikuks kogu ta pere ning nad lasid endid ka ristida.
Pärast seda soovis Lüüdia tingimata, et Paulus ja ta sõber Siilas
jääksid mitmeks päevaks nende juurde öömajale.
Kindel see, et rikas Lüüdia kattis laua parimate roogadega.
Ta tahtis olla lahke ning aidata kõigiti Paulust ja ta sõpra.
Kuulsime taas sellest, kuidas Jumal kuuleb palveid
ning et Jumal hoolib igast, ka kõige väiksemast inimesest.
Nii nagu kaugel teisel maal olevast Lüüdiast.
Jumal saatiski Pauluse ta juurde.
Paulusest räägime ka järgmine kord.
Nägemiseni!
Tõlge: Mare Peterson