NASTA PILDIRAAMAT
Tere!
Täna räägin ühest õiglasest mehest, kes olu ka väga abivalmis.
Jutustus läheb põnevaks.
Ma arvan, et Nasta ja Pinni lähevad mängima.
Nad on teineteisele head kaaslased ja sõbrad.
Tavaliselt on vähemalt nii.
Minge nüüd sinna, täna on põnevad lood tulemas.
Lugu saab alguse sellest, et üks mees asutas end teekonnale.
Ta asus teele Jeruusalemmast Jeerikosse.
Need linnad on Iisraelis veel tänapäevalgi olemas.
Mees võttis teekonnale kaasa raha ja söögipoolist.
Võib-olla oli tal kaasas ka mõned vahetusriided.
Kindlasti imestad, miks see mees on nüüd seal teel niimoodi?
Tema teekonnal juhtus üks halb asi.
Teda ründasid kurjategijad, kes röövisid temalt kogu raha.
Nad võtsid kõik ta riided, nii et ta jäi pesu väele.
Sealkandis elasid kurikaelad, kes teekäijatelt asju röövisid.
Rüseluse käigus vigastasid kurjategijad seda meest.
Tal olid kehal haavad, ehk ta oli end vastu kive ära löönud.
Vaeseke on siin nüüd armetuna pikali maas.
See tee oli üsna tühi ja inimesi liikus seal harva.
Mees mõtles, mis temast nüüd saab.
Haige jalaga ei saa edasi minna.
Riideid pole ka seljas.
Kohe on õhtu käes ja läheb pimedaks.
Mida ma küll teen?
Kas keegi läheb veel siit mööda?
Mees vaeseke lamas ja ootas seal tunde.
Kedagi ei tulnud.
Paljud kartsid liikuda sel teel.
Teati, et seal liigub neid, kes võõrast vara näppavad.
Kaugusest hakkas kostma sammude krobinat.
Mees mõtles: "Nüüd tuleb keegi ja kindlasti ta aitab mind!"
Kõndides ligines üks mees.
Temas võis tunda ära preestri.
Tal olid preestri rõivad seljas.
Haavatud mees mõtles, et abi tuleb, sest see on preester.
Preestrid on head inimesed ja nemad aitavad kindlasti.
Preester kartis vist, et ka teda tullakse röövima
või et tema hinnaline rüü määrdub või oli tal hoopis väga kiire.
Ta heitis pilgu haavatud mehele ning jätkas oma teekonda.
Ta kadus Jeeriko suunas.
Võid vaid ette kujutada, kui pettunud võis see mees olla.
Preester ei aidanudki mind.
See pole võimalik.
Õhtuhämarus oli saabumas ja varjud muutusid tumedamaks.
Taas oli kuulda samme.
Mees lootis, et tema aitab kindlasti, isegi kui eelmine ei aidanud.
Ligines mees, kes oli leviit.
Ta kuulus selliste inimeste hulka,
kes pidas end sel ajal ülejäänud rahvast paremaks.
Ka see teekäija märkas haavatut, kuid kas ta aitas teda?
Ei aidanud.
Tema jätkas oma teekonda.
Võib-olla ka tema kiirustas ja läks lihtsalt mööda.
Haavatud mees tundis end järjest halvemini ja halvemini.
Ta mõtles, et keegi ei aita mind.
Õhtu ja öö on saabumas ja ma jään siia külma kätte.
Kõht on ka väga tühi ja haavad vajavad ravitsemist.
Keegi võiks mu haavu siduda.
Taas kostus sammude kõminat.
Nüüd mõtles mees, et kindlasti ei aita temagi.
"Ehk ta ikkagi aitab," oli ta oma mõtetes kahevahel.
Ta nägi liginevat meest, kes oli samaarlane.
Samaarlased ja iisraellased ei olnud omavahel sõbrad.
Nad ei teretanudki üksteist, mis siis veel aitamisest rääkida.
Nad olid omavahel vaenujalal.
Haavatud mees tundis riiete või näo järgi ära,
et see on samaarlane.
Ta mõtles, et temal mind küll ei aita, sest olin samaarlaste vastu halb.
See oli halastaja samaarlane, kes oli hea ja abivalmis.
Ta peatus.
Tal oli kaasas eesel, kelle ta jättis eemale.
Sidus eesli kivi otsa kinni, et see minema ei kõnniks.
Tal oli kaasas märss.
Tol ajal polnud veel kohvreid.
Märsid täitsid kohvri ülesannet.
Ta võttis sealt juua ja andis esmalt haavatud mehele.
Mehel oli kindlasti suur janu.
Lisaks, see halastaja samaarlane..
"Halastaja" tähendab hea ja abivalmis.
See sõna on natuke eriline.
Ta rebis riideribasid oma peakattelt
või mingist kaasa võetud riidest, et mehe haavu siduda.
Ta võidis haavu ravitseva õliga.
Ta oli haavatud mehele igati abiks.
Kui halastaja samaarlane oli aidanud haavatut meest
nii hästi kui suutis, siis tõi ta eemale jäetud eesli.
Ta tõstis mehe eesli selga.
Siin näeme, et ta oleks nagu eesli seljas.
Halastaja samaarlane oli nii hea, et viis mehe võõrastemajja.
See oli justkui väike hotell.
Ta maksis peremehele öömaja eest üsna kopsaka summa,
et võõrastemajas hoolitsetaks mehe eest hästi.
Seal hoolitseti ta eest, anti süüa ning riideidki selga.
Mehe nägu muutus rõõmsamaks, kui halastaja samaarlane teda aitas.
Jeesus jutustas selle loo kaua aega tagasi.
See oli Jeesuse poolt väljamõeldud lugu.
Lugu õpetab meidki olema halastaja samaarlase moodi,
et aitaksime kõiki ja oleksime kõigiga sõbralikud.
Armastaksime kõiki, ka neid, kes meiega halvasti käituvad.
Neid, kes meile ei meeldi või kes on me vastu vahel halvad.
Peaksime olema ikka abivalmid ja õiglased.
Seda me peame õppima, kuigi see pole alati kerge.
Nägemiseni!
Tõlge: Mare Peterson