Jag växte inte upp i ett sammanhang där det fanns någon kristendom.
Jag sprang på de obligatoriska bröllopen och begravningarna -
men jag var nog helt, kan man säga, kanske ateist.
Jag t.o.m. mobbade troende och såg ner på allt andligt.
Förr såg mitt liv ut som för vilken som helst -
finlandssvensk man eller kille.
Jag levde normalt och sprang på krog, drack, rökte och härjade.
Jag sårade människor ganska mycket egentligen.
Jag sårade ganska många damer och fokuserade bara på mig själv.
Min dåvarande hustru bestämde sig en dag -
att jag inte mer skulle vara en del av hennes liv och -
det fick mig in i en livskris som jag aldrig varit med om förut -
och fick mig att fundera på livets mening och alla möjliga saker -
och jag började söka djup i livet. Det här kan inte vara allt.
Min väg till frälsning var nog -
när jag igen var på en krog i Helsingfors.
På krogen fanns en tjej.
Hon var i samma sällskap och jag började titta på tjejen -
och funderade vad hon hade som var så annorlunda.
Hon lyste på något vis -
och det var något i henne som jag aldrig har sett förut.
Jag var ju emot kristendom och allt möjligt annat "tjafs" då.
Av någon underlig orsak frågade jag ändå av tjejen -
om hon kan berätta om sin tro.
Kvällen gick och mitt i allt satt vi där och diskuterade om livet.
Vi hade ganska mycket gemensamt.
Jag blev lite intresserad av det -
som den kristna tron represen- terar men ville inte bli kristen.
Det var åtminstone en ett års kamp tills jag gav mitt liv till Jesus.
"Nu tänker jag bestämma mig: Fine, ta mig."
Det var en process då jag gick i en kyrka och på gudstjänster -
men gick sen kanske på kvällen ut på krog.
Jag stred emot ganska hårt. Jag vill inte bli kristen men ha Jesus.
Samtidigt ville jag inte ge ifrån mig mitt trygga gamla liv.
Ens förflutna är ju trygghet många gånger.
Men en del av processen var ju också det att -
jag i mitt förflutna hade behandlat människor jättedåligt.
Jag upplevde att jag själv också blivit dåligt behandlad -
speciellt av min exhustru och kanske andra.
Också en besvärlig barndom.
En stor del var nog när jag började förstå det här med förlåtelsen.
Vad Jesus gjorde på korset för vår skull.
Att bli förlåten för allt jag hade gjort.
I och med det kunde jag förlåta alla andra.
Det var en jättestor sak för mig. Det största med att komma till tro -
och få börja mitt liv på nytt, bli döpt och ta nya steg i nya livet.
Det handlade om att bli som ett barn på nytt -
för jag måste ju lära mig allting på nytt.
Jag kunde ju koka ägg men inte leva som en kristen.
Det fick jag börja lära mig. På den vägen är jag ännu i dag.
Den stora skillnaden jämfört med då och i dag är nog -
jag som människa och person och hur jag ser andra människor.
Det kan man se som en kliché, men jag älskar andra människor.
Jag bryr mig om andra och försöker se andra, sätta dem först i mitt liv.
Det gör att jag själv mår bra för att jag kan se andra människor.
Det är nog den största skillnaden förutom alla praktiska saker.
Men kärleken till nästan och hur bra det får mig att känna mig.
Tjejen jag träffade ledde mig på vägen och tog mig till församlingen -
och svarade på mina ifråga- sättande frågor och påståenden.
Jag ville ju inte bli kristen.
Hon skötte det bra och vi gifte oss.
Mitt liv i dag handlar jättemycket om min familj.
Jag har tre små döttrar som jag vill prioritera framför allting -
tillsammans med deras mor.
Som annat jobbar jag som andre- pastor i Ekenäs pingstförsamling -
och arbetar med U-landsbistånd andra delen av min arbetstid.
I båda delarna handlar det om att se dom här människorna -
och vara med och göra en förändring i människors liv.
Att se människan bakom det yttre.
Att gräva på djupet och gräva fram det lilla barnet.
Textning: Carl Westermarck Himlen TV7