LÄHEMMÄKSI JUMALAA
Olin täysin rikollinen ja narkomaani, ja käytin joka päivä huumeita.
Elämäni näytti aika huonolta.
Jo 15-vuotiaana jouduin ensi kertaa vankilaan ja siitä alkoi alamäki, -
jota jatkui koko elämän.
Viisi vuotta sitten oli kriisi. Elämäni oli jatkuvaa kriisiä -
mutta vankilassa, olen istunut 22 vuotta vankilassa.
Siellä oli ihmisiä, jotka tulivat kertomaan Jeesuksesta.
He olivat aina niin iloisia. Olin oikeastaan joskus vihainen heille.
Kukaan ei saa olla noin iloinen, mutta jotenkin se kosketti.
Kriisin kautta aloin oikeastaan etsimään Jumalaa.
Ajattelin, että Jumala voi ehkä muuttaa elämäni.
Vaikka oli niin pimeää, mutta ehkä Jumala voi muuttaa.
Viisi vuotta sitten olin viemässä huumeita erääseen kaupunkiin.
Matkalla sinne jouduin kiinni.
Poliisi vei minut putkaan, missä olin kaksi päivää.
Oli koko ajan kriisi päällä.
Silloin aloin etsimään Jumalaa toisella tavoin kuin ennen.
Sillä matkalla, Hangosta Tammisaareen, -
menin erääseen vapaakirkkoon, Missionkirkkoon, -
missä oli pieni kokous. He tiesivät taustastani ja mitä olin.
He kysyivät siellä, jos joku tahtoo antaa elämänsä.
Se puhutteli erityisellä tavalla.
Ei kuten ennen, että on kivaa kuulla Jeesuksesta.
Se oli suoraa puhetta minulle.
Sain antaa elämäni Jeesukselle!
Se oli niin koskettavaa, ihanaa!
Oli niin ihanaa antaa elämänsä Jeesukselle!
Tiedän, että Jumalalla on aikaa meille kaikille.
Olin kuullut Jeesuksesta ja huutanut Häntä elämäni aikana.
Mutta se oli minun päiväni. Sain antaa elämäni kokonaan Jeesukselle!
Täysin uskomatonta!
Oli jotain erityisen ihanaa saada alkaa seuraamaan Jeesusta!
Siinä tilanteessa ajattelin, että Jeesus on ainoa toivoni.
Olin niin alhaalla väärinkäytössä, huumeissa, rikollisuudessa.
Elämäni oli tarkoituksetonta. Oikeastaan ajattelin, -
ja rehellisesti ilolla voin sanoa, että elämä ei voi tulla pahemmaksi.
Olen kuullut niin paljon hyvää Jeesuksesta, -
joten elämä ei voi tulla pahemmaksi.
Oli ihanaa sanoa, että tahdon antaa elämäni Jeesukselle. Aivan kokonaan.
Tahdoin vapautua ihan kaikesta.
Olin yhdeksän kuukautta kuntoutuksessa.
Jumala oli järjestänyt niin, että siellä oli vapaakirkko, -
minne sain mennä joka viikko, kasvaa ja parantua.
Olin todella rikkinäinen sisäisesti. Kaikki oli rikki.
Minulla oli ollut julma tarve huumeisiin 30 vuoden ajan.
Minkäänlaista tarvetta ei ollut sen jälkeen, -
kun annoin elämäni Jeesukselle. Olin siitä huolimatta kuntoutukseen.
He sanoivat, että minussa on jotain outoa.
Minulla oli kaikkia mahdollisia lääkkeitä, Diapamia ym, -
mutten koskaan tarvinnut niitä.
Se oli niin merkillistä, etten itsekään ymmärtänyt sitä.
Sen päivän jälkeen en ole tarvinnut tupakkaa, huumeita, en mitään.
Kuntoutuksessakaan ei tarvinnut ottaa yhtäkään huumepilleriä.
Se on vain Jumala. Kaikki on mahdollista Hänelle!
Ehkä joskus ajattelin, että uskovilla on varmasti ikävää.
Mutta elämä on ihanaa.
Voin olla isä tyttärelleni. Sitä en voinut olla aikaisemmin.
Minä, joka olin yhteiskunnan ulkopuolella Hangossa, missä asun, -
olen tänään aktiivisesti mukana.
Teen työtä loppiksessa ja teen paljon vapaaehtoistyötä.
Tapaan ihmisiä kadulla ja saan kertoa Jeesuksesta. On huonojakin päiviä.
Välistä kaatuu ja masentuu, mutta Jumala on aina kanssani.
Olen kokenut Jumalan läsnäolon joka kerta huutaessani Hänen puoleensa.
Voin rehellisesti sanoa, että 90 prosenttia on aurinkoisia päiviä.
Olen tänään vapaa.
Kaikki kunnia Jumalalle!
Monesti, kun on tullut vaikeita asioita, -
ajattelen, että olen uusi luomus Herrassa.
Uskon enemmän Jeesukseen kuin mihinkään muuhun. Aamen.
Suomennos: Kirsti Eastwood