Tuo kuollut nainen ilmestyi spiritistisessä istunnossa ja sanoi: -
"Haluan tulla kotiisi."
Ajattelin, että voin katsella tätä etäältä, mutten halua häntä kotiini.
En pitänyt hänestä elävänä enkä kuolleena. Se oli pelottava kokemus.
Muistan, miten istuin kotona sohvalla. Olin sytyttänyt kaikki valot.
Tunsin siinä istuessani, miten minuun kohdistui hirvittävä paine.
Pelkäsin kuollakseni.
Se osoittaa, että ihminen sisimmässään jotenkin käsittää, -
että on olemassa muutakin kuin tämä näkyvä ja kosketeltava todellisuus.
Tutustuminen New Ageen on tähän mennessä liittynyt -
ravintoon, terveyteen ja liikuntaan.
Vaihtoehtohoidot, jooga ja meditaatio väittävät usein, -
etteivät ne liity mitenkään henkisyyteen.
Nyt tarkastelemme päinvastaisia väitteitä.
Yhteiskunnassa, jossa kristinusko ei ole enää muodissa, -
näyttämölle astuvat noidat ja meediot.
KUN VALO ON PIMEYTTÄ
OSA 5: SPIRITISMI JA MEEDIOT
Asuimme täällä Upsalassa aivan kauniin hautausmaan vieressä.
Mietin lapsena paljon sitä, minne kuolleet joutuvat.
Kun aloin käydä spiritistisissä istunnoissa, minulle valkeni, -
että näinhän se menee ja kaikki pääsevät taivaaseen.
Se vastasi silloista jumalakuvaani.
Koulussa eräs opettajani oli spiritisti, samoin äitini.
Ei siis ollut mitenkään vaikea löytää heidän joukkoonsa.
Aloin harjoittaa silloin hyvin suosittua transsendentaalista mietiskelyä.
Istuimme ryhmänä meditoimassa.
Saimme mantran, johon meidän piti keskittyä.
Istuimme piirissä. Miten sitä kuvaisin?
Se oli samalla sisäistä etsintää.
Olin siinä mukana 10 vuoden ajan.
Meediot tulivat kuvaan mukaan vasta kun olin käynyt reiki-kurssin.
Aloin nähdä enemmän kuvia.
Voisi sanoa, että aloin nähdä enemmän olentoja.
Aloin nähdä henkioppaita ihmisten takana.
Halusin ymmärtää, mitä se tarkoitti.
Nainen, josta reiki-kurssin jälkeen tuli mentorini täällä Upsalassa -
ja joka perehdytti minut sisäisiin matkoihin, -
hän vei minut deeksha-vihkimyksiin ja kouluttautui itse niiden antajaksi.
Hän järjesti myös meediokurssin täällä Upsalassa.
Meitä kouluttamaan saapui tunnettu meedio.
Meedion mukaan olin niin avoin, -
että pystyin ottamaan vastaan millaisia viestejä tahansa.
Oli helppo opettaa minua ja työskennellä kanssani.
Meediokurssilla opimme myös tulkitsemaan -
tarot-kortteja, kuvia, kuvioita hiekassa, värikuvioita...
Saimme tehdä kaikenlaisia tulkintoja päästäksemme kosketuksiin -
myös sen kanssa, mitä henkimaailma halusi meille sanoa.
Jes. 8:19: "Ja kun he sanovat teille: -
'Kysykää vainaja- ja tietäjähengiltä, jotka supisevat ja mumisevat', -
niin eikö kansa kysyisi Jumalaltansa? Kuolleiltako elävien puolesta?"
Muistan myös tapauksen, jolloin en itse ottanut yhteyttä henkimaailmaan, -
vaan henkimaailma yhtäkkiä seisoi vuoteeni vieressä ja vaati minua -
kirjoittamaan viestin eräälle paikkakunnalla asuvalle naiselle.
En kuitenkaan piitannut siitä.
Halusin vain nukkua enkä ottaa vastaan mitään viestejä.
Mutta tuo olento tai siis henkilö, jota se esitti, -
vaati, että nousen ylös kirjoittamaan viestin muistiin.
Niinpä nousin ja kirjoitin useita A4-arkkeja.
Kun se oli tehty, henkiolento sanoi, -
että nyt minun piti mennä tuolle työpaikalle ja kertoa naiselle, -
mitä hän sanoi, ja antaa naiselle nuo paperit.
Henkiolento sanoi: "Olen vierelläsi yötä päivää, kunnes teet sen."
Viikon kuluttua olin saanut tarpeekseni ja lähdin naisen työpaikalle.
Kävi ilmi, että olimme käyneet samalla kiropraktikolla.
Kiropraktikko oli kertonut puuhistani. Tuo nainen halusi etsiä minut käsiinsä.
Nainen oli halunnut yhteyden vainajaan, -
juuri siihen, joka otti minuun yhteyttä.
Mutta haluan korostaa, että se ei ollut tuo henkilö -
vaan henkiolento, demoni, joka yritti esittää tuota ihmistä.
Demoni sai minut menemään sinne.
En tiennyt, ettei se ollut hän; uskoin, että se oli naisen etsimä henkilö.
En tiennyt, että se oli demoni.
Nainen jatkoi etsintäänsä sen pohjalta, mitä minä tein.
Minun on ollut vaikeaa antaa itselleni anteeksi sitä, -
että olen vetänyt niin monia mukaan New Ageen -
ja näen heidän olevan vieläkin siinä mukana.
Moni rakkaan lähiomaisen menettänyt miettii, -
miten vainajaan saisi yhteyden. Missä hän on nyt?
Voinko saada yhteyden häneen?
Toive saada takaisin yhteys menetettyyn läheiseen on vilpitön.
Siinä tilanteessa ihminen on joutunut propagandan eksyttämäksi.
"Me voimme toimia välittäjinä niin että saat yhteyden -
kuolleeseen sukulaiseen tai muuhun ihmiseen, johon haluat yhteyden."
Näin ihminen joutuu mukaan spiritismiin.
Pahat henget eivät kuole.
Niiden loppu koittaa vasta tulimeressä maailmanlopussa.
Niitä on ollut kautta aikojen.
Ne seuraavat ihmisiä ja tietävät, mitä kukin on tehnyt ja kokenut.
Ne saattavat kertoa tosiasioita ihmisen kokemuksista.
Se saa ihmisen luottamaan demoniin myös kun kyse on tulevaisuudesta -
tai kun tuo henki esiintyy kuolleen omaisen hahmossa.
Demonia uskotaan silloinkin, -
koska sen aiemmin kertomat asiat ihmisen elämästä olivat totta.
Silloinhan muunkin täytyy olla totta.
Näennäisillä tosiasioilla huijataan ihmistä, mutta ne vievät harhaan.
Tarve tietää ja hallita elämäänsä -
lienee yksi syy siihen että meediot ja horoskoopit houkuttavat.
Silti voisi satoa, ettei aikamme yhteiskunnassamme uskota ihmeisiin.
Kaiken pitää olla sitä, miltä se näyttää.
Taikuus ja henkiset asiat saattavat viehättää meitä etäältä katsottuina.
Mitä siis tapahtuu, kun epätodellisesta tuleekin todellista?
Olin spiritistisessä istunnossa, jonka takia tilanne kohdallani muuttui.
Eräs nainen, entinen työntekijämme, -
ilmestyi tuossa istunnossa.
Tuo kuollut nainen sanoi, että hän halusi tulla mukanani kotiini.
Ajattelin, että voin katsella tätä etäältä mutten halua häntä kotiini.
En pitänyt hänestä elävänä enkä kuolleena.
Meedio sanoi näkevänsä hänet ja tiesi aivan oikein hänen nimensä.
En silti halunnut henkimaailmaa kotiini.
Halusin pitää sen etäällä, vaikka se oli mielenkiintoista.
Siitä seurasi, että aloin pelätä pimeää ja tunsin henkimaailman ympärilläni.
Minun oli vaikea nukkua.
21-vuotiaana aloin tosissani etsiä serkkuani.
Hänen löytämisensä on ollut käyttövoima kaikessa etsinnässäni.
En kuitenkaan koskaan etsintäni aikana saanut yhteyttä häneen.
Vasta kun olin päättänyt tehdä parannuksen, -
saatana yritti saada minut jäämään uushenkisyyteen -
näyttämällä serkkuni, joskaan ei minulle.
Istuin puhumassa turvakodissa asuvan naisen kanssa.
Nainen kertoi, ettei ollut koskaan ennen nähnyt henkimaailmaa -
eikä ollut siihen yhteydessä.
Siinä jutellessamme puhelimessa nainen sanoi: "Näen tytön."
Hän oli aivan poissa tolaltaan, koska hän oli yksin asunnossaan.
Nainen halusi lopettaa puhelun voidakseen rauhoittua.
Hän sanoi soittavansa takaisin ja soittikin jonkin ajan kuluttua.
Silloin hän pystyi kuvailemaan yksityiskohtaisesti serkkuni ulkonäön.
Hän pystyi kuvailemaan serkkuni murhan yksityiskohtaisesti.
Hän ei tiennyt mitään murhasta eikä serkustani.
Silti yksityiskohtien paljous sai minut tarkistamaan ne, ja ne täsmäsivät.
Tuon tapauksen jälkeen päätin jäädä pois spiritistisistä istunnoista.
Säikähdin niin kovasti.
Voi sanoa, että se avasi oven henkimaailmaan.
Kotona pelkäsin monia asioita ja tunsin henkien läsnäolon.
Spiritistisessä istunnossa tuodaan terveisiä henkimaailmasta.
"Vieressäsi seisoo se ja se. Hän näyttää siltä ja siltä."
Se täsmäsi niin hyvin, että uskoin siihen ja se tuntui hienolta.
Raamattu sanoo, että saatana voi tekeytyä vainajaksi.
Se on järkyttävää.
Kyse on yksinkertaisesti henkimaailmasta ja demoneista.
Oli yksi raamatunkohta, jonka olin varmaankin kuullut lapsena: -
"Hedelmästä puu tunnetaan."
Mietin, että spiritistisen seuran hedelmien täytyi olla huonoja, -
koska pelkäsin niin kovasti.
Joku menee ennustajan luo kuullakseen tulevaisuudestaan.
Ennustaja kertoo ihmisen menneisyydestä jotain, mikä on totta.
Sitten sielunvihollinen antaa ennustuksen, -
mitä tälle ihmiselle tulee tapahtumaan. Se voi kuulostaa tosi hyvältä.
Sitten sielunvihollinen ohjaa hänen elämäänsä siihen suuntaan, -
jotta ennustus käy toteen.
Jumala ei anna yhdenkään sanoistaan varista maahan, vaan ne toteutuvat.
Niin on saatanankin laita.
Jos saatana on lausunut ennustuksen, se pitää huolen, että se toteutuu.
Siksi on tärkeää, että kaikki tällaiset sielunvihollisen ennustukset -
ja väärät profetiat katkaistaan.
Samoin se, mitä uskotaan tulevan kuolleiden omaisten kautta, -
jotka eivät ole vainajia, vaan ollaan tekemisissä demonien kanssa.
Matt. 7:15-18, 1992: "Varokaa vääriä profeettoja.
He tulevat luoksenne lampaiden vaatteissa, -
mutta sisältä he ovat raatelevia susia. Hedelmistä te heidät tunnette.
Eihän orjantappuroista koota rypäleitä eikä ohdakkeista viikunoita.
Hyvä puu tekee hyviä hedelmiä, huono puu kelvottomia hedelmiä.
Ei hyvä puu voi tehdä kelvottomia eikä huono puu hyviä hedelmiä."
Siinä lajityypissä, jossa harrastetaan horoskooppeja, spiritismiä, -
enkeliviestejä ja niin edelleen, on tyypillistä, -
että nämä ilmiöt ovat antavinaan oikeaa tietoa ihmisestä -
eri asioihin liittyen: Millainen on tulevaisuuteni?
Voitanko lauantaina veikkauksessa? Ja muuta vastaavaa.
Vaikutelma varmasta ja tiedosta tulevaisuudesta osoittautuu vääräksi.
Raamattu on tällä kohdin hyvin mielenkiintoinen. Ilmiöhän on ikivanha.
Vanha testamentti tulvii huolta Israelin kansan harjoittamien salaoppien takia.
Siellä lukee jopa, että noitien ja ennustajien puheet ovat valhetta.
He vain huijaavat ihmistä, ja heidän lohdutuksensa on tyhjän veroista.
Heiltä ei saa todellista lohdutusta, vaikka se hetken kuulostaa hyvältä, -
koska he sanovat usein juuri sitä, mitä ihminen haluaa kuulla.
Halusin todella sisimmässäni tietää, mitä minussa oli pielessä.
Mitä minä oikein etsin? Mistä johtui, että voin huonosti?
Niinpä menin erään naisen luo, joka vaivutti minut hypnoosiin.
Hän meni syvälle sisimpääni.
Siinä nousi esille asioita, -
joiden todenperäisyydestä minulla ei ole aavistustakaan.
Esiin nousi kuvia ja tilanteita.
Sitten kun hän oli kuljettanut minut kaiken tämän läpi, -
lähdin pois mukanani valtava määrä kuvia ja muistoja, -
joista en edes tiedä, ovatko ne totta.
Kukaan ei pidä minusta huolta ja pidä kädestä ja auta käsittelemään niitä.
Olin vielä enemmän ymmällä ja entistä suurempi taakka harteillani.
Se oli vain lisännyt taakkaani asian toisensa jälkeen.
Jouduin työstämään aivoihini tunkeutuneita kuvia ja ajatuksia.
Tuo nainen antoi myös regressioterapiaa, -
jossa katsellaan aiempia elämiä.
Jouduin näkemään hirvittäviä kuvia siitä millaista elämäni oli ollut, -
myös edellisissä elämissä. Ja minä uskoin siihen.
Se järkytti minua suuresti, -
koska miehenikin sotkettiin niihin.
Jouduin käsittelemään siellä käynnin jälkeen synkkiä ja vaikeita asioita.
Luulin, että tämä kaikki oli valoa.
Luulin että he puhuivat rakkaudesta.
Mutta kävi ilmi, ettei se ollut sitä.
Rauhaa ja rakkautta. Se on myös kristinuskon väkevintä sanoma.
Kukaan haastateltavista ei ollut kuitenkaan kuullut siitä.
Keskustelu Boris Salon kanssa sai minut oivaltamaan, -
että kristinusko on itse asiassa hyvin harvassa kulttuurissa hallitseva, -
niin kuin se on ollut Pohjoismaissa.
Maallistumisen takia kristinuskon sanomaa ei välttämättä enää tunneta.
Olemmeko unohtaneet tehdä lähetystyötä omilla kaduillamme?
Pitäneet selviönä, että kaikki tietävät ja löytävät? Eiväthän he löydä.
Rauhaa, rakkautta ja tarkoitusta etsivät ovat hakeutuneet muille lähteille.
Mutta niin kuin Elisabeth sanoi, se ei lopulta ollut sitä mitä väitti olevansa.
Mitä sitten tapahtui?
Minulle alkoi tapahtua onnettomuuksia.
Kuljettamani 60 tonnin painoinen tukkirekka kaatui liikenneympyrässä.
Sitten ajoin hevosrattailla ja hevonen pillastui.
Ajoin ojaan ja mursin kantaluuni.
Silloin aloin miettiä elämääni taaksepäin. Millaista elämäni onkaan?
Mitä on tapahtunut? Vähintään yksi onnettomuus joka vuosi.
Jokin on nyt pahasti pielessä, aloin silloin miettiä.
Soitin meediolle. Se oli minun tapani saada vastauksia.
En tuntenut mitään muuta tapaa saada vastauksia mihinkään.
Meedio sanoi: "Sinun yllesi on langetettu kirous."
Silloin aloin käsittää, että nämä puuhani eivät ole leikin asioita.
Tajusin, että olisin voinut kuolla monta kertaa -
kaiken kokemani aikana.
Silloin ymmärsin alkaa valpastua.
Päätin katkaista välit erääseen noitaan.
Se oli aivan hirveää.
Olin käynyt noidan luona, ja meitä kävi siellä monia muitakin.
Halusin varoittaa heitä, koska koin että se oli vaarallista.
Soitin eräälle naiselle, joka oli käynyt samassa ryhmässä.
Myöhemmin kävi ilmi, että noita sai selville, että olin varoittanut hänestä.
Noita yritti suutuksissaan soittaa ja saada minuun yhteyden.
Muistan, miten istuin kotona sohvalla. Olin sytyttänyt kaikki valot.
Tunsin siinä istuessani, miten minuun kohdistui hirvittävä paine.
Pelkäsin kuollakseni.
Aloin voida yhä huonommin fyysisesti.
Otetaan vaikka viimeinen käyntini funktionaalisen lääketieteen klinikalla.
Kun makasin siinä vuoteella, näin suuria vilkkuvaloja, -
vähän kuin kuorma-autojen ja kaivinkoneiden peruutusvilkut:
"Varoitus! Sinun ei kuulu olla täällä!"
Näin vilkut kuvana katossa.
Kotimatkalla klinikalta tunsin ensi kertaa -
että olin irtautumassa ruumiistani.
Kaikki se mitä olin kokenut oli minulle liikaa.
Kaikki vitamiinit ja mineraalit, joita elimistöni ei pystynyt hyödyntämään, -
koska niitä oli liikaa. Sen sijaan ne kiersivät elimistössäni myrkkyinä.
14.12.2006 elimistöni nousi täydelliseen kapinaan.
En sietänyt enää ruokaa, vaatteita, hygieniatuotteita, sähköä, paristoja...
Jouduimme katkaisemaan talosta sähköt, vain jääkaappi jäi päälle.
En pystynyt olemaan sähkötaulun enkä jääkaapin lähellä.
Minut passitettiin yläkertaan, ja istuin siellä huoneessani reilut kaksi vuotta.
Kävin monet kerrat lähellä kuolemaa.
Jotenkin minun on täytynyt kuitenkin ymmärtää, -
että Raamattu ― Jeesusta en silloin juuri ajatellut ―
että Raamattu jollain ratkaisevalla tavalla pystyi suojelemaan minua.
Niinpä pahimpina öinä, kun saatoin nähdä -
munkkien kiertävän suitsukeastioineen -
ympäri huonetta, jossa makasin, -
puristin kouristuksenomaisesti isoäitini vanhaa Raamattua.
Luulin, että kirja, Raamattu, pelastaisi minut, -
mitä se ei tehnyt. Raamattu kuitenkin antoi minulle turvaa -
noina öinä, jolloin tunsin olevani kuolemaisillani.
Raamatun mukaan hengelliset syyt ovat viime kädessä takana siinä, -
miten asiat ihmisen elämässä ovat.
Siksi ihmiset aina kyselevät: Mistä olen tullut?
Elämällä täytyy olla jokin suurempi tarkoitus. Mitä tapahtuu, kun kuolen?
Ruotsissa on jo vuosikymmeniä yritetty järkeistää ja häivyttää pois -
ymmärrys hengellisestä ulottuvuudesta.
Olemme siinä melko ainutlaatuisia maailmassa.
Paradoksaalisesti samaan aikaan näemme kukoistavaa toimintaa, -
henkisten ilmiöiden ympärillä.
Meillä on tv-kanava, jolla voi spiritistien kautta kysyä neuvoa -
ja vainajiksi kuvitelluilta hengiltä.
Horoskoopit ja kaikki mahdolliset salaopit kasvavat ja kukoistavat.
Vaikka ei haluta tunnustaa hengellistä todellisuutta, -
käyttäydytään päinvastaisesti ja hakeudutaan henkisiin yhteyksiin -
henkisten ilmiöiden perässä.
Vasta kun ihminen kokee jotain selittämätöntä, -
hän alkaa miettiä:
"Onko elämässä jokin lisäulottuvuus, joka puuttuu maailmankuvastani?"
Raamatun vastaus on selkeä kyllä.
Raamatun antama selitys eroaa New Agen antamasta selityksestä.
Yli 80 % maailman väestöstä tunnustaa jotain uskontoa: -
Kristinuskoa, islamia, hindulaisuutta, buddhalaisuutta, kansanuskontoja.
Näissä uskonnoissa hengellinen ulottuvuus on itsestäänselvyys.
Gertrud kirjoittaa kirjassaan Ni ska bli som Gud:
"Tilanne oli sama myös länsimaissa ennen maallistumisen kiihtymistä -
ja materialismin voittoa. Nyt heiluri lyö takaisin lännessä ja Pohjolassa, -
mutta tunnemme huonosti sitä hengellisyyttä, -
jota esiintyy eri maailmanuskonnoissa ja New Agessa."
Ruotsissa ei uskota hengellisen maailman olemassaoloon.
Ajatellaan, että kaikki on siinä mitä silmillämme näemme.
Olen ollut kaksi kertaa lähetysmatkalla Afrikassa.
Siellä ihmiset ovat täysin perillä siitä, mitä henkimaailma tarkoittaa.
He tietävät poppamiehet ja että voidaan langettaa kirous -
jonkin kylän tai ihmisten ylle.
Siellä vapautetaan ihmisiä demonien vallasta.
Afrikassa se ei ole mitenkään vierasta.
Ruotsissa ihmiset eivät ymmärrä, että kyse on henkivalloista.
Kuvitellaan, että se on jotain hyvää, joka voidaan ottaa tai jättää -
ja johon voidaan osallistua ilman hengellistä kytkentää.
En siis pystynyt hakeutumaan mihinkään muuhun hoitoon.
Koska en pystynyt lähtemään kotoa enkä käyttämään kännykkää -
enkä edes kiinteää puhelinta tuntematta kuolevani.
Kaikki vaikutti minuun.
En tiennyt, mitä tulisi tapahtumaan.
Päässäni toistui kuitenkin yhä uudelleen kehotus: -
"Kaksi vuotta. Kaksi vuotta."
Siinä kävi niin, että 14. joulukuuta 2006 -
elimistöni nousi kapinaan ja jouduin täysin sidotuksi kotiini.
Joulukuun 2008 alussa, kun kaksi vuotta oli kulunut, -
sain ottaa vastaan pelastuksen.
Tarvittiin siis kaksi vuotta, että jouduin aivan kuilun reunalle, -
jotten enää ikinä haluaisi palata, kuten monet newagelaiset ovat tehneet.
Jotta sain pelastua ja varoittaa muita.
Jotta sain olla mukana auttamassa ihmisiä, jotka ovat kiinni New Agessa.
Voin vain kiittää Jumalaa siitä -
että Hän vei minut niin lähelle kuilun reunaa, -
että olin jo lähellä kuolemaa, -
jotten enää ikipäivänä haluaisi palata takaisin.
Kaipaatko keskustelua, esirukousta tai sielunhoitoa?
Ota yhteyttä: Ellel ministries, ellel.fi
Jes. 53:6: "Me vaelsimme kaikki eksyksissä niinkuin lampaat, -
kukin meistä poikkesi omalle tielleen.
Mutta Herra heitti hänen päällensä kaikkien meidän syntivelkamme."
Me jokainen eksymme helposti ja tarvitsemme pelastusta.
Voit tukea tämän ohjelman käännöstyötä:
SOITA: 0600 10070 (10,01 e + pvm) TILILLE: FI40 1112 3000 3427 89
VIITE: 7744 VASTAANOTTAJA: RISTIN TUKI RY
Suomennos: Aune Björkström