Niin on Jumala maailmaa rakastanut, että Hän antoi ainoan Poikansa, -
ettei yksikään, joka Häneen uskoo, hukkuisi. Joh. 3:16
M U U T O S
Haluan puhua rakkaudesta.
Omassa elämässäni olen havainnut suuria rakkauksia olevan kolme.
Ihmiset pitävät usein suurimpana rakkautena -
miehen ja naisen välistä ensirakkautta.
Sitten on äidinrakkaus, joka voi olla yhtä suuri tai jopa vahvempi.
Ja kolmannesta rakkaudesta puhui Jeesus.
Siitä rakkaudesta puhutaan paljon.
Jeesus ei vain puhunut, vaan rakasti myös teoin.
Jeesus näytti meille esimerkkiä.
Se, että isoäitinä ja jo vanhassa iässä -
menettää kaikki rakkaansa, tuntuu sydämessä erittäin raskaalta.
Ei ole enää mitään - ei edes toivoa.
Käännyin jälleen Jumalan ja Hänen Sanansa puoleen.
Kysyin Häneltä: "Onko minua varten olemassa ketään?"
Ja Jumala vastasi minulle, että "Kyllä on".
Kului kolme vuotta nuoren ja viattoman miehen valmistamiseksi.
Niin hän tuli - seisten täysin valveutuneena Kuninkaansa edessä.
Olin varma siitä, että tulija olisi vanhempi lapsenlapseni.
Jaksoin kolme vuotta odottaa ja suurella ilolla valmistautua.
Olin hänen tulostaan täysin varma, sillä Jumalan sana ei valehtele.
Mutta hän ei tullutkaan.
En voinut ymmärtää tätä, sillä Jumalan Sana ei ole valhetta.
Juuri niihin aikoihin, kun kolme vuotta oli kulunut,-
seurasin televisiosta Viron Idols -laulukilpailua.
Siinä esiintyi nuori mies, joka tuntui jotenkin läheiseltä.
Seuraavan lähetysjakson aikana vaikutuin todella syvästi.
Esiintymään tulee se sama nuori mies laulaen kiitosta Jumalalle.
Se osoitti valtavaa luottamusta Jumalaan.
Olisinkohan pystynyt samaan, vaikka rakastan Jumalaa ja Jeesusta.
Mutta hän ei päässytkään eteenpäin vaan putosi kilpailusta,-
kiitos virolaisten äänestäjien, jotka eivät näe eivätkä kuule.
Radiossa mainostettiin tilaisuutta,-
johon ryhmä Mongoliasta palanneita lähetystyöntekijöitä -
tulisi kertomaan kokemuksistaan.
Ja kuulin vielä nimen nimen "Beno Kudrin".
Sehän oli se nuori mies!
Päätin lähteä nähdäkseni hänet ja kuullakseni hänen laulavan.
Siellä Jumala sanoi minulle: "Tämän nuoren käsiin voit luottaa itsesi".
Tunsin tämän heti olevan niin totta ja oikein!
Pääsin osalliseksi valtavasta ilosta.
Oli äitienpäivä kun hän halasi minua.
Se oli ensimmäinen saamani halaus noin viiteen vuoteen.
"Jehova otti heiltä ymmärryksen.-
Heidän perintöosansa tullaan antamaan Israelin kansalle,-
Ja siitä hetkestä lähtien tulee siihen paikkaan rauha".
Ketä minun vielä pitäisi etsiä tai ajatella,-
kun lapseni ovat irtisanoutuneet tästä kaikesta.
Olen kertonut tästä Benolle, jonka ensimmäinen kysymys oli -
"Kuinka voin tulla lastesi tielle?"
Jumala on varmistanut minulle kodin.
Voinhan jakaa sen ihmisen kanssa, joka -
jakaa uskoni ja maailmankatsomukseni.
Lapseni moittivat, kun puhuin lapsenlapsille Jumalasta.
Minulle esitettiin jopa uhkauksia.
Mutta Jumala lähetti ihmisen, joka on Jumalan lapsi kuten minäkin.
Mikä voisi enää olla ihanampaa!
Lapsilleni en ole tehnyt mitään pahaa.
Odotin heitä silti, ja tiedotin Benon olemassaolosta.
Kaikki on oikein, puhdasta ja rehellistä Jumalan edessä.
Hän ei ole meitä jättänyt, vaan aina tukenut matkalla.
Lopulta Beno mietti kysymystä "haluatko?"
Eli jos Beno haluaisi, olisi tämä hänenkin kotinsa.
Hän kävi täällä usein ja silloin aina toistin kysymyksen "haluatko?"
Lopulta hän sanoi, että "etkö ymmärrä - tietysti haluan".
Niin sain siis itselleni lapsenlapsen.
Tunsin tämän yhteyden sydämessäni heti ensisilmäyksestä.
Sain lapsenlapsen, ja tarjouduin olemaan hänelle kuin isoäiti.
Nyt hän kutsuu minua isoäidiksi.
Meillä on kaikki niin hyvin.
Hän pitää minusta huolta - ja tiedän hänen aina tulevan.
Välillä hän on kotonaan, Jumalan ja -
Jeesuksen kutsua seuraavan ihanan perheensä luona.
Vaikka hän käykin kotonaan, tiedän hänen tulevan aina.
Ja hän sanoo taas: "Isoäiti, sinulla on niin kauniit silmät,-
ja sinulla on niin pehmeät kädet".
Kotona vallitsee nyt rauha ja ilo joita tähän asti ei ollut.
Voin odottaa Jeesuksen kutsua rauha sydämessäni
Ja olen onnellinen.
Suomennos: Irene Tarkka