Niin on Jumala maailmaa rakastanut, että Hän antoi ainoan Poikansa,
ettei yksikään, joka Häneen uskoo, hukkuisi. Joh. 3:16.
MUUTOS
Minulla oli oikein hyvä lapsuus.
Myös ensimmäiset kouluvuoteni olivat mukavia.
Ongelmani alkoivat peruskoulussa.
Luulen, että olin silloin seitsemännellä luokalla.
Lopulta oli vaihdettava koulua.
Kymmenennen luokan jälkeen piti vaihtaa koulua. En enää jaksanut.
Minua oli kiusattu niin paljon.
Lähdin kaupunkiin kouluun.
Siellä oli kuitenkin toisenlaisia ihmisiä, -
ja muutenkin oli erilaista.
Kokeilin tupakkaa ja alkoholia ja tapailin poikia.
Silloin kai minun alamäkeni alkoi.
Etsin toisten hyväksyntää, -
menin porukan mukana ja halusin olla kuin muutkin.
Sitten halusin ruveta laihduttamaan.
Jos minusta tulisi kaunis, minua ei enää pilkattaisi.
Halusin olla suosittu, kuten varmaan kaikki siinä iässä.
Laihdutin 20 kiloa puolessatoista vuodessa.
Henkinen terveytenikin kärsi, -
koska painoin vain 47 kiloa, mutta halusin koko ajan syödä.
Minulle kehittyi bulimia.
Sairastin sitä yli 10 vuotta.
Se on rankka sairaus, -
koska luulee hallitsevansa sitä, mutta bulimia hallitseekin ihmistä.
Aloin käyttää myös amfetamiinia.
Käytöstä tuli jatkuvaa.
Niin kului yli 10 vuotta.
Minusta oli tullut narkomaani, ja sairastin koko ajan bulimiaa.
Tarvitsin huumeita päivittäin.
Poltin askin savukkeita päivässä ja tarvitsin joka päivä alkoholia.
Olutta, viiniä, mitä vain.
Olin noidankehässä, josta en enää osannut pois.
Satuin pääsemään töihin uskovien omistamaan yritykseen.
Minulle alkoikin tapahtua ihmeitä, ja Jumala puuttui elämääni.
Ymmärsin Hänen olevan olemassa.
Keräsin rohkeuteni ja menin pastori Veljo Kapteinin luo.
Sanoin hänelle vain "narkomaani".
Hän alkoi rukoilla puolestani, -
ja pahat henget lähtivät minusta.
Puhuin miehen äänellä ja tuntui -
kuin minua olisi lyöty jalkoihin monta kertaa.
Tapahtui muitakin asioita, mutta lopulta paha lähti ja sain rauhan.
Istuin penkissä ja tunsin, että pystyin viimein hengittämään.
Kotona yön jo tullessa mietin illan luentoa kielillä puhumisesta.
En saanut unta, sillä kaikki oli niin uutta.
Rukoilin Jumalalta, että saisin kokea kielillä puhumisen.
Jumala vastasi rukoukseeni.
Sain rukoilla uusilla kielillä, ja se oli todella suuri kokemus.
Seuraavana päivänä tunsin elävästi Jumalan kutsun.
Hän kutsui valtavalla rakkaudella, kuin isä olisi kutsunut lastansa.
Menin kirkossa alttarille ja minun puolestani rukoiltiin.
Sain syntini anteeksi, ja Jumala täytti minut rakkaudellaan.
En ollut koskaan elämässä kohdannut niin suurta rakkautta.
Olisin halunnut halata kaikkia, koska rakastin heitä niin paljon.
Tein parannusta asioista, joissa olin tehnyt väärin.
En kuitenkaan halunnut jättää bulimiaa Jumalan hoitoon.
Se oli ollut minun tapani elää.
Tosiasiassa halusin elää niin, enkä osannut kaivata muuta.
Vähitellen Jumala alkoi puhua, -
että hän halusi minun luopuvan siitä.
Vastustelin Jumalan kehotusta ja pyysin Häneltä lisäaikaa.
Väistin asiaa, kunnes yhtenä yönä -
aloin rukoilla kielillä ja rukoilin tuntikausia.
En ymmärtänyt, mistä oli kyse.
Jeesus oli minua lähellä ja tunsin, että nyt voisin luopua bulimiasta.
Polvistuin Jeesuksen eteen ja kysyin, mitä oli tapahtumassa.
Avasin Raamatun ja sormeni osui -
Jeremian kirjan lukuun 39, jakeisiin 17-18.
"Mutta sinut minä pelastan sinä päivänä, sanoo Herra.
Et joudu niiden käsiin, joita pelkäät.
Koska olet turvautunut minuun, minä pelastan sinut, -
niin ettet kaadu miekkaan vaan säilytät henkesi."
Se oli minulle käännekohta.
Muutaman tunnin päästä tuli pastori Veljo Kapteinilta viesti.
Hän pyysi Olevisten kirkkoon, jossa hän rukoilisi puolestani.
Odottaessani pastoria paholainen kielsi minua -
kertomasta bulimiasta ja sanoi, että minulle vain naurettaisiin.
En enää uskonut sen valheita, sillä nyt kuuluin Jeesukselle.
Tiedän, että Jeesus elää, ja hän oli parantanut sairauteni!
Rukoilimme pastorin kanssa ja sanoin, että minulla oli bulimia.
Mikä paha henki se olikin, joka oli sitonut minut sairauteeni, -
se joutui väistymään minusta.
Olen niin onnellinen, Jumala on muuttanut elämäni täydellisesti.
Läksin kotiin ja sen pihalta löysin kaksi metsämansikkaa.
Ensimmäistä kertaa vuosiin pystyin tuntemaan ruoan maun.
Elämäni on muuttunut kokonaan.
Luotan kaikessa Jumalaan, joka on palauttanut minut oikealle tielle.
Hän rakentaa uudelleen minun elämäni perustuksia.
Väärien päätösteni seuraukset on pyyhitty pois.
Niiden sijaan Jumala tuo sen, mitä hän on tarkoittanut.
Iloitsen Jumalassa ja toivon, että kaikki löytäisivät Hänet -
ja saisivat kokea Hänen rauhansa!
Sillä Jumala on rakkaus, ja Hän antaa täydellisen rauhan ja ilon.
Kiitos ja ylistys Jumalalle!
Suomennos: Marita Jaakkola