o
Kun Jumala karkotti Aatamin ja Eevan paratiisista,
Aatami joutui hyödyntämään niitä voimia, joita on luonnossa.
En usko legendoihin alkukantaisesta ihmisestä.
Ne olivat kaikkein vaikeimpia olosuhteita ihmiselle,
kun hänen piti selviytyä. Hänellä ei ollut silloin mitään.
Kuka tahansa olisi silloin tehnyt kivestä veitsen. Ei ole muutakaan.
Ihminen luotiin täydelliseksi, ei yksinkertaiseksi.
Olosuhteet pakottivat pukeutumaan eläinten nahkaan.
Ihminen erottautui muista luoduista ajatuksillaan.
Jumala ei ottanut ihmiseltä mieltä, hänen lahjojaan.
Ihminen vain erosi Jumalasta. Hänen henkensä oli kuollut.
Ihmisellä oli järki. Hän mietti, kuinka tulla toimeen täällä.
Tämä on pitkä tarina.
Paratiisin ulkopuolella
Kun katson luontoa, olen ihmeissäni.
Jumala on suurin taiteilija. Ei ole Hänen vertaistaan.
Hänen luomuksensa ovat eläviä. Ne hengittävät.
Jumala ei luo vain väriä, vaan henkeä, tuulta ja tuoksua.
Tätä ei voi olla tauluissa. Ne ovat staattisia ja kuolleita.
Nämä ajatukset syntyvät maalatessa. Teen luonnoksia ja kokoan niitä.
Pidän puiden maalaamisesta. En tiedä miksi.
Ammatiltani olen suunnittelija. En ollut taiteilija.
Tämä on harrastukseni. Minua kiinnosti suunnittelu.
Rupesin maalaamaan sen jälkeen, kun tulin uskoon.
Minua alkoi kiinnostaa prosessi, kuinka Jumala loi maailman.
Puun prinsiippi näkyy kaikessa luonnossa. Geneologinen puu -
verenkierto kuin virtaavat joet. Kielissämme on puun rakennetta.
Tieteet, arkkitehtuuri, taide - kaikki lähtee siemenestä.
On loputtomia asioita, joista voi loputtomasti ammentaa.
Musiikissa on seitsemän nuottia. Jumala antoi meille luvun 7.
Nuotit synnyttävät suuren määrän erilaista musiikkia.
Kolmessa värissä on kaiken värimaailman perusta.
Kaikki taiteilijat maalaavat ja saavat kunniansa näillä väreillä.
Maalaan ajatuksiani. Tässä on muutama puu.
Puu kuvastaa vedenottoa. Lentokoneesta näemme, kuinka
joet virtaavat puun oksien tavoin. Jokien uomaan syntyvät talot.
Veden puu ylläpitää kaupunkia. - Hydrosfääri.
Kun puu kuivuu, kaikki kuihtuu. Toinen puu on sähköenergia.
Vesi tuottaa sähköä. Se on myös järjestelmä.
- Tässä on myös puu sekä Aatami ja Eeva.
- Hyvän ja pahan puu, tiedon puu, kuten evankeliumissa lukee.
On olemassa pahuuden puu, jonka Jumala kaataa sadonkorjuussa.
On kasvanut suuri puu pahuutta. Meidän aikanamme pahuuden puu
on jo saavuttanut sellaisen tuuhean kruunun, että olemme todistajia
kaikilla elämänaloilla ilmenevälle pahuudelle.
Aatami ja Eeva kuvastavat, kuinka ihmisten geneologinen puu
on kasvanut kahdesta ihmisestä.
- Anatolij Afanasovich, mitä tarkoitatte tällä samalla puulla?
- Halusin maalata suuren puutarhan, jossa kasvaa outoja puita.
Tässä puu kuvaa varhaisia sivilisaatioita, jotka katosivat.
He palasivat maahan. Kasvoi uusia lehtiä, uusia sivilisaatioita.
Tässä näkyvät ihmiskunnan juuret, jotka kaivautuvat maahan.
Juuret tuovat maasta energian, kuten hiilen, öljyn.
Sivilisaatio rakentuu energian varaan. Energia ruokkii latvoja.
Juuret ovat kuin logistiikka, luomamme kuljetusväylät.
Luonnossa on kaikki. Näkymättömät voimat loihtivat kaiken.
Emme näe, kuinka siemen avautuu ja siitä syntyvät juuret ja puu.
Ihmiskunta rakentuu samalla tavoin, vain eri järjestelmien avulla.
Se muodostaa itselleen tuuhean kruunun.
- Jumala on kaikki kaikessa. - Jumala on kaikessa.
Taisin tietää Jumalasta ennen uskoontuloani.
Tutkin tarkasti maailmaa, lehtiä. Olen taiteilija. Ajattelin usein:
Tämä kaikki ei voi syntyä itsestään.
Puhuin jatkuvasti Jumalasta minua ympäröiville ihmisille,
etenkin kun olimme humalassa. Vaimoni suuttui minulle:
Kuinka voit puhua Jumalasta ja juopua viinistä?
On ihmeelllistä, kuinka Jumala voi lähestyä kaikkein langenneinta.
Ihminen makaa liassa, ja muut kävelevät hänen ohitsensa.
Jumala voi tulla hänen luoksensa ja nostaa hänet ylös.
Se on elämänkertani musta tahra. Yritän olla muistelematta sitä.
Sitä ei voi kertoa muutamalla lauseella. Se oli kamalaa.
Sen jälkeen, kun olin muuttanut yliopiston jälkeen Krasnojarskiin,
kymmenen seuraavaa vuotta ennen vuotta 1976 - olivat painajaista.
Ne olivat taiteilijoiden orgioita. Vajosimme yhä alemmas.
Jouduimme syntiseen ympyrään, mistä oli mahdotonta päästä pois.
Juopottelu oli mennyt katastrofin partaalle. Etenkin minulla.
Sisimmässäni en voinut uskoa, että minusta tulee juoppo.
Tulin viimeiseen pisteeseen. Jopa minua ympäröivät ihmiset
yrittivät pysäyttää minut ja he jättivät kotini.
Jäin yksin.
Jäin yksin. Minulla oli kauhea olo. Olin juopunut.
Silloin taisin rukoilla Jumalaa: Ethän Sinäkin jätä minua!
En muista tarkkoja sanojani. Yhtäkkiä minulle tuli hyvä olo.
En voinut uskoa, kuinka voin niin hyvin.
Silloin en vielä tullut Jumalan luokse. Minun piti kulkea vielä
parisen kuukautta täydessä lankeamisessa. Koin toisen voiman.
Valot olivat koko yön päällä. Pelko seisoi huoneessani.
Kun nukahdin kolmen aikaan yöllä, heräsin siihen, että joku
kosketti kädellään kasvojani. Säikähdin kamalasti.
Näinkö unta vai mitä se oli? Valvoin väsyneenä kaksi tuntia.
Kun nukahdin, jälleen tunsin karvaisen käden menevän kasvoilani.
- Pirut olivat tulleet luoksenne. - Hyppäsin ylös.
Menin kylmään suihkuun. En mennyt enää nukkumaan.
Pyhä on Kaikkivaltias
-Tulitte kirkkoon. - Kyllä, hyvin pieneen.
Siellä oli noin 40 henkeä. Kun astuin sisälle, näin heti,
että he ovat erilaisia ihmisiä. Heistä lähti erityinen valo.
Se yllätti minut. Olin kuullut heistä aivan muuta. Jäin sinne.
Pääsiäispalvelus oli ohi. Pääsiäisenä aloin tuntea
Jumalan läsnäoloa. Ennen olin kuullut ja puhunut siitä.
Nyt tunsin Hänet itsessäni. Jumala alkoi sulattaa sydäntäni.
Silmistäni valui kyyneleitä. Minua hävetti. Olenhan mies.
Halusin piiloutua naapureitteni selkien taakse.
Koko palveluksen pidättelin. Jumala kutsui minua katumaan syntejäni.
Palvelus loppui. Tunsin, että rintaani oli muodostunut kivi.
Tuon kiven kanssa en jaksaisi kotiin saakka. Tunsin, että minun
tulee tehdä jotakin. Löysin ne ihmiset, ketkä pitivät palveluksen.
Kerroin heille, että kuuntelette minua tai ette, kerron nyt teille
kaiken sen, minkä Jumala haluaa minun sanovan.
Tunnustin heille kaikki syntini, mitkä muistin. Heti tämän jälkeen
tunsin kiven lähteneet rinnastani. Tunsin vapauden ja keveyden.
Olin järkyttynyt. Tunsin ensimmäistä kertaa Jumalan.
Tämän jälkeen Jumala alkoi toimia elämässäni.
Minun kai piti kävellä viimeiselle rappuselle, kun kukaan muu ei voi
enää pelastaa, paitsi Jumala. En voinut enää auttaa itseäni.
Se näkymätön maailma, jota emme näe, on yhtä todellinen, kuin
fyysinen maailmamme. Vain Jumala voi johtaa siihen ja
pelastaa ihmisen kaikelta pahalta. Kasvatus, hyvä koulutus ja muut
tiedot eivät pelasta pahuudelta. Mitä on pahuus?
Jos emme tiedä, mitä on pahuus, emme tiedä,
ketä vastaan taistelemme. Tiede ei tunne näkymättömiä
pahoja voimia ja henkiä, jotka hajottavat ihmisen elimistön.
Pahat voivat asettuvat asumaan ihmiseen, ja alkavat tuhota häntä.
Kun henki on sairastunut, ruumis on sairastunut.
Pyhä Henki parantaa ihmisen kokonaan kaikesta pahasta.
Hän luo uuden ihmisen. Ei ole muuta parannuskeinoa.
Kaikki tietävät sisimmässään, että Luoja on olemassa.
Kun ihminen joutuu hätään, hän huudahtaa: Herra armahda.
Tästä on esimerkkejä sodassa. Myöhemmin hän saattaa unohtaa.
- Jos kysyy Jumalasta, hän vastaa, että jokin voima on olemassa.
- On itsestäänselvää, että Jumala on olemassa. Miksi ihmiset
siis kieltävät Jumalan puheessaan? Jos katsomme ympärillemme ja
itseämme peilistä, niin näemme jo siinä Jumalan.
Ihminen kuitenkin kieltää sen. Luulee luonnon luoneen hänet.
Jumala on läsnä kaikissa luoduissaan, kaikessa.
Miksi ihmiset eivät näe Häntä? Ihmiset ovat sokaistuneina sanasta.
Sanalla on suuri voima. Se voi täyttää hänet kokonaan.
Silloin hän ei enää näe. Evankeliumissa Kristus vertaa
sanaa siemeneen. Siemenessä on informaatiota.
Kun siemen pääsee maaperään, se alkaa kasvaa.
Siemenessä on kaikki informaatio kasvista, porkkanasta tai kukasta.
Meillä on vain siemen. Emme tiedä, mitä se pitää sisällään.
Kun istutamme sen maahan, näemme myöhemmin sen hedelmät.
Kauan sitten, Aatamin aikaan, paholainen istutti siemenen,
ettei Jumalaa ole olemassa. Siitä lähtien se siemen on kasvanut.
Vuosisatojen myötä se on saanut lisää kerrostumia.
Sivilisaatiomme on rakentunut yhdelle periaatteelle:
Jumalaa ei ole olemassa. On erilaisia selityksiä sille,
mistä olemme tulleet. - Hullu sanoi sydämessään:
Jumalaa ei ole.
Näemme nyt tämän suuren ja tuuhean valheen puun.
Sen kauneudesta huolimatta, sillä on hyvin karvaat hedelmät.
Sivilisaation kukoistus, teknologian kehitys tuottavat
pahoja hedelmiä: raiskauksia, murhia, huijausta, rikollisuutta.
Ne ovat valheen puun hedelmiä. Raamatussa sanotaan selkeästi:
Puu, joka ei tuota hyvää hedelmää, kaadetaan. Hyvää hedelmää tuottava
puu saa iankaikkisen elämän. Jumala kaataa tämän valheen
puun ennemmin tai myöhemmin. Siemenen nimi on Babylon.
Sen siemenessä on kolme ominaisuutta, jotka tuottavat
karvaan hedelmän: ruumiin himot, silmän himot ja
ylpeys elämästään. Nämä himot synnyttävät suuren määrän pahuutta.
Niistä syntyvät kaikki synnit. Perustana on se, ettei Jumalaa ole.
Ihmiset etsivät, vaikka elämän lähde virtaa heidän vierellään.
Jumala on elämän lähde. Pyhän Hengen tulee astua
ihmisen sydämeen, ja muuttaa ihmistä päivä päivältä.
Taivaan valtakunta on kuin sinapin siemen. Mies, joka istutti
tämän siemenen, hän eli eikä tiennyt, kuinka siemen kasvaa.
Taivaan valtakunnan tulee päästä ihmisen sydämeen.
Taivaan valtakunnan siemenestä kasvaa kaikkein suurin puu,
jonka suojaan mahtuvat kaikki taivaan linnut.
Ilman Pyhää Henkeä, ei ole mahdollista saavuttaa ikuisuutta.
Muuten ihminen vain huijaa itseään.
Profeetta Jeremias kirjoittaa: On autuas se mies, joka laittaa
toivonsa Jumalaan. Hän on kuin puu, joka on istutettu vesin äärelle.
Se puu laittaa juurensa veteen. Se ei tunne kuivuutta.
Sen lehdet ovat vihreät. Se ei lopeta hedelmien tuottamista.
Jumala on elämä. Hän antaa hengen koko ihmiskunnalle.
Jeesuksen sanat ovat henki ja elämä. Kun otamme vastaan
Raamatun sanan, otamme vastaan hengen ja elämän.
Kun tulemme uskoon, Pyhä Henki tuottaa meissä elämän hedelmän.
Kun yhdymme Jumalaan, aloitamme todellisen elämän.
Pyhä Henki tekee meissä iankaikkisen elämän.
Pyhä Henki valmistaa ihmisen ikuisuutta varten. Hän luo uutta.
Ihmettelemme, missä on elämän puu. Jumala itse on elämän puu.
Hänestä saamme ruokamme, liikkeemme ja elämämme.
Pyhä Henki tuottaa meissä hedelmää.
Smaragdin kultainen kukoistavat lehdet, parvi lintujen
koristaa puun oksia
ylistää ihmeellistä puutarhaa. Tuoksuva, ihmeellisen hyvä,
kultaisen vehreä kuunnellen kaukaista soittoa
kuuntelee auringonlaskua.
Illan kellojensoitto - kuinka paljon henkeä tuo Jumala.
Illan kellojensoitto - soi ympäristö -
Kristus nousi kuolleista
Tuoksuva, ihmeellisen hyvä,
kultaisen vehreä kuunnellen kaukaista soittoa
ihmeellinen puutarha.
Elävän puun lehdet, smaragdisen kultaiset
suojaa ja peittelee, parantaa meidät.
Kuunnelkaa, mitä Pyhä Henki sanoo. Voittajien annan syödä elämän
puusta, joka on paratiisin keskellä.
- Elävän puun lehdet parantavat meidät. Tänään. Se on Jumala.
Jumala on elämän puu. Hän on henkemme alkulähde.
On tärkeää, että ihminen saa kuulla, että Jumala haluaa antaa
hänelle iankaikkisen elämän Jeesuksen kautta.
Ilman Kristusta kukaan ei voi tulla taivasten valtakuntaan.
Jeesuksen tuli vuodattaa vertaansa pelastaakseen ihmiskunnan
ja palauttaa ihmisille sen, minkä Aatami menetti.
Pyhän Hengen avulla elämä palautuu meihin.
Ei riitä, että ihminen tietää Jumalan olemassaolosta.
He saattavat ajatella sydämessään uskovansa sielussaan Jumalaan.
Se ei riitä. Voidakseen periä iankaikkinen elämä hänelle tulee
saada pelastus Jumalalta. Apostolien teoissa kerrotaan
Korneliuksesta, joka oli hyvä mies. Enkeli ilmestyi hänelle ja sanoi,
että hänen tulee mennä siihen ja siihen taloon kuulemaan pelastuksen
sanoja, jotka pelastavat hänet ja koko hänen perheensä.
Vaikka Kornelius oli hyvä mies, hän ei ollut vielä pelastettu.
Meillä on tuhansia ihmisiä, jotka luulevat, että riittää, kun
uskoo Jumalaan. Jumala tietää, milloin on aika.
Ihmisen tulee katua syntejänsä ja mennä kasteelle.
Vesikaste on lupaus siitä, että ihminen siirtyy Jumalan puolelle.
Ihmisen tulee sanoa ääneen selkeästi kieltäytyvänsä pahasta.
Hän julistaa koko henkimaailmalle. Se on ensimmäinen askel.
Seuraava askel on Pyhän Hengen tuleminen sydämeen.
Pyhä Henki valmistaa iankaikkiseen elämään.
Paratiisin ulkopuolella
Anatolij Mozhajev Toimittaja: Valentin Kazerski
Ohjaaja ja käsikirjoittaja: Larisa Klarina
Kuvaus: Jevgenij Dolgushin, Vladimir Makarov, Larisa Klarina,
Sergei Jermak, Valentin Kazerski
Editointi: Larisa Klarina, Niko Rissanen
"Luostarin puutarhassa" säv. Albert Ketelbi
san. Larisa Klarina Laulu: Viktor Klimenko
Laulun kuvaus: Larisa Klarina, Valentin Kazerski
"Missä sinä olet" -sarjan tekijät: Valentin ja Larisa Kazerski
Käännös: Vlada Wahlstén